370 
36 
en fuldståndig blantliiingsfauna" (S. 371). Fiskeleret anser han ligeledes for et Over- 
gaugslag. 
I sit Svar herpaa hævder Hennig stadig, at Cerithiumkalken er en lokal Udviklings- 
form af Bryozokalken, ligesom han paastaar, at ogsaa han har anset Fiskeleret og Ceri- 
thiumkalken for Overgangslag ^). 
Som alt tidligere nævnt havde v. Koenen allerede 1886 udtalt, at Faunaen i det 
saakaldte Øvre Grønsand ved Lellinge var identisk eller dog nær beslægtet med den af 
ham beskrevne paleocæne Fauna fra Kjøbenhavns Vestre Gasværk. Til nøjagtig samme 
Resultat vare Pergens og Mednier komne under et Besøg paa Mineralogisk Museum i Kjø- 
benhavn^). Men disse to Forskere anede endvidere, at man under Betegnelserne "Øvre 
Grønsand" og «Grønsandskalk» havde blandet to Dannelser af ulige Alder sammen, hvoraf 
den ene var paleocæn , medens den anden maatte henregnes til Kridtet. Deres Ytring 
herom lyder saaledes (S. 191): « — — — D'aprés les échantillons que nous avons vus 
au musée de Copenhague, il se pourrait que deux couches fasses confondues sous le nom 
de sables verts supérieurs: l'une , tres verdåtre, renfermant la faune paléocéne; l'autre, 
inférieure a la premiere, plus grisåtre, contenant un seul spécimen de crania ressemblant 
beaucoup aux crania de la craie.« Med den sidste Horizont er efter al SandsynUghed ment 
Craniakalken. — Dette Arbejde indeholder desuden fra forskellige Lokaliteter en Del Fauna- 
lister fra forskellige Horizonter i de danske Kridtaflejringer. Med Hensyn til de strati- 
grafiske Forhold indenfor vort Kridt bygge de lo Forfattere paa Johnstrups Undersøgelser. 
De ovenfor omtalte korte Notitser angaaende det øvre Grønsands Stilling synes at 
være gaaede saa temmelig upaaagtede hen. Fra Johnstrups Haand foreligger der ikke siden 
1884 nogen Udtalelse om det øvre Grønsand, men i sine olfentiige Forelæsninger omtalte 
han stadig denne Aflejring som tilhørende det nyere Kridt. Yngre Forfattere (Rordam, 
PossELT o. a.) vedbleve ligeledes at henregne det øvre Grønsand til Kridtformationen, for- 
modentlig fordi de vare ukendte med de ovenfor anførte Udtalelser. Først da GrSxwall for 
nogle Aar siden fik paabegyndt en Undersøgelse af Forsteningerne i vore yngste Kridt- og 
ældste Tertiæraflejringer, blev Spørgsmaalet atter draget frem. Om disse Undersøgelser er 
der desværre hidtil kun offentliggjort et kort Referat af et Foredrag, holdt ved det skandi- 
naviske Naturforskermøde i Stockholm 1898^^). Efter Gronw.\ll er Craniakalken nu kendt 
som faststaaende fra følgende Lokaliteter, hvoraf de 4 første ligge i Kjobenhavn-Frederiks- 
') Geol. For. i Stockholm Forhandl. Bd. 21. Stockholm 1S99. S. 379—81. 
l']i). Per(!ens et A. Meunieu: La faune des bryozoaires garumniens de Faxe. — knw. Soc. MalacoL 
dc Delgique. T. 21. Bruxelles 1S8G. 
•') K. A. GiiONWALL : Danmarks yngsta kril- och iildsta tertiaraflagviiigar. — Forliaiidl. \id Ijdc Skand. 
Naturforskaremolet i Stockh. 1898. Stockholm 1899. S. 223—28. — Allerede ct Par Aar i Forvejen 
havde samme Forl'alter ganske kort omlatl del yngre Gronsands Alder. iMedd. Ira Hansk geol. Foren. 
Nr. -i. Kobenhavn 1897. S. 71—72). 
