37 
371 
berg: 1) Kjøbenhavns Havn (udfor Larsens Plads), 2) Vestre Gasværk, 3) Vesterbro (mellem 
Vesterbrogade og Gammel Kongevej), 4) Vodroffgaard, 5) Aashøj og 6) Herfølge. I stor 
Mængde findes den som løse Blokke i Omegnen af Kjøbenhavn og Kjøge. Fossilindholdet 
omtales ganske kort ligesaa vel som den petrografiske Beskaffenhed, hvilken sidste er 
meget forskellig for de forskellige Lokaliteter. Med denne Zone slutte Kridtaflejringerne i 
Danmark. Allerede her (Foredraget er holdt i Sommeren 1898) udtaler Gronwall, at 
Cerithiumkalken (» Faxelaget n) er et "tydligt och beståmdt ofvergångslag mellan skrifkritan 
och den yngre kritan med en tydlig blandningsfauna«. 
Samme Aar (1899), som dette Referat blev trykt, viser Gronwall i nogle Smaa- 
notitser om Kridtet i Jylland, at man ved en Brøndgravning ved Løgstør havde fundet 
vekslende Lag af Blegekridt og Limsten, hvoraf fremgaar, at Forchhammer saa ret, da han 
antog disse to Dannelser for at være samtidige^). En lignende Veksellejring mellem 
Saltholmskalk og Blegekridt var iøvrigt allerede 1867 bleven iagttagen af Johnstrup i et 
Brud paa Saltholm ; det af Johnstrup her optagne Profil blev imidlertid først offentliggjort 
senere^). 
Endvidere meddeler Gronwall, at han ved Aggersborggaard har fundet en Dannelse, 
som antagelig bør anses for en Repræsentant for Cerithiumkalken ("Faxelaget"). I en Note 
tilføjes tillige, at det er lidet sandsynligt, at man ved Herfølge virkelig har fundet hele den 
for Stevns Klint karakteristiske Lagserie, saaledes som af Forchhammer angivet. 
Endnu et Værk fra Aaret 1899 maa her omtales, nemlig den ovenfor citerede 
"Danmarks Geologi« af N. V. Ussing. I dette Arbejde gives der i almenfattelig Form bl. a. 
en Oversigt over vort nuværende Kendskab til Danmarks Kridtaflejringer. Foruden tidligere 
Forskeres Resultater bringes der her adskilligt nyt, særlig hvad Aflejringernes Udstrækning 
saavel horizontalt som vertikalt angaar. Enkelte Punkter skulle her berøres. 
Efter Ussing's Anskuelse er Skrivekridtet afsat paa Bunden af et temmelig dybt 
Hav; henimod Slutningen af Skrivekridttiden hævede Havbunden sig, og store Stræk- 
ninger bleve til tørt Land; her i Danmark var der dog endnu Hav, men med ringere 
Dybde end tidligere, og i dette Hav afsatte det nyere Kridts Stenarter sig. Netop denne 
ringe Dybde, der dog endnu ingenlunde var ubetydelig, bevirkede i Forbindelse med Hav- 
strømninger, at der blev større Variation i de afsatte Stenarters Beskaffenhed, saaledes 
som vi kende det fra det nyere Kridt. Først henimod Tertiærtidens Begyndelse hævede 
Havbunden sig saa meget, at der blev lavt Vand over større Strækninger (S. 79—81; 
S. 104). Skrivekridtet maa (sandsynligvis) overalt her i Landet engang have været dækket 
1) K. A. Gronwall: Smånotitser om Jyllands kiita. — Meddel. Ira Dansk geolog. Forening. Nr. 5. 
Kjøbenhavn 1899. S. 65—72. 
') N. V. UssiNu: Danmarks Geologi i almenlaUeligt Omrids. — Danmarks geol. Undcrsog. Hl R. Nr. 2. 
Kjøbenhavn 1899. S. 92. 
