402 
68 
foregaaende har jeg omtalt, hvorledes det synes aflejret i smaa Bækkener paa Skrivekridtets 
Overflade; dets Mægtighed er noget variabel, idet Laget i Reglen er tykkest i Bækkenets 
Midte og bliver tyndere mod Randene, hvor det endogsaa kan forsvinde fuldstændig. 
Gennemgaaende synes Laget at naa sin største Mægtighed (indtil c. 20 Cm.) i den sydlige 
Del af Klinten; i Reglen er dets Mægtighed betydelig mindre (c. 5 Cm.). Som omtalt af 
Hennig indeholder det ret hyppig afrundede Brokker af Skrivekridt. 
I Reglen er der nedadtil en skarp Grænse mellem Skrivekridt og Fiskeler; opadtil 
er der derimod en jævn Overgang til Cerithiumkalken. Man kunde vel deraf med Henkig 
slutte, at der pludselig af en eller anden Grund i Kridthavet var begyndt en Aflejring af 
Lerslam. Maaske er Aflejringen af Kridtpartikler samtidig bleven formindsket. Denne 
Aflejring af Lerslam er imidlertid snart aftaget og tilsidst fuldstændig ophørt; vi vilde paa 
denne Maade faa Fiskeleret skarpt afgrænset nedadtil mod Skrivekridtet, men opadtil for- 
bundet ved jævne Overgange med Cerithiumkalken. Hvorfra Leret skulde stamme, er ikke 
let at paavise. Det kunde maaske, som Rordam anfører, skyldes heftige Regnskyl i For- 
bindelse med Flodoversvømmelser M , eller, som Hennig antyder, stærk Udskriden af Kridt- 
havets underminerede Strandbrinker 2), skønt saadanne Tildragelser maatte man vel dog 
vente gentagne adskillige Gange i det lange Tidsrum , der maa være medgaaet til Skrive- 
kridtets Dannelse. 
Kunde man end maaske tænke sig Fiskeleret dannet paa denne Maade, vil det dog 
blive vanskeligt at forklare Forekomsten at de afrundede Skrivekridtknolde i Fiskeleret, da 
de vel ikke godt kunne være aflejrede sammen med det fine Lerslam. Jeg mener derfor 
ogsaa, at denne Hypotese maa forkastes, og har tænkt mig Grunden til Fiskelerets Frem- 
komst at være følgende. 
linder Omtalen af Cerithiumkalken skal jeg søge at paavise, at der under Slut- 
ningen af Skrivekridttiden fandt en negativ Niveauforandring Sted, som maaske endte med 
Emersion i hvert Fald i visse Dele af Landet. Hvadenten Landet omkring den nuværende 
Klint ved Stevns blev hævet over Havet eller ej, har der dog fundet en kemisk og maaske 
ogsaa mekanisk Abrasion eller Erosion Sted af de allerede dengang aflejrede Kridtmasser. 
Utænkeligt vilde det da vel ikke være, at kulsyreholdigt Vand har banet sig Vej gennem et 
forholdsvis let gennemtrængeligt Lag af Kridtet, har opløst en Del af dette og har saa i 
Sprækken efterladt det fine Ler, som altid i ringe Mængde er til Stede i Kridtet, og som 
er blevet tilbage efter Kalkens Opløsning. Enkelte Smaapartier i Kridtet have af en eller 
anden Grund været mere modstandsdygtige overfor det kulsyreholdige Vands opløsende 
Evne og ere blevne tilbage som de afrundede Knolde, vi nu træffe i Fiskeleret. For denne 
') K. l{)ji!i)AM : 1. c. S. 52. 
') A. Hennu; : Studier ofver den baltiska Yiigi e kriUuis bildniiigshistoria. S. 42. 
