71 
405 
At lignende Omdannelser ikke have strakt sig længere ned i Skrivekridtet, har 
formodentlig sin Grund deri, at de ældre Lag her stadig hurtig dækkedes af ny Aflejringer, 
som hæmmede Vandets Cirkulation i Lagene og dermed ogsaa de kemiske Processer. De 
fleste Dyreskaller opløstes, inden den omgivende Masse havde opnaaet en Fasthed, der 
var tilstrækkelig til at bevare de ved Opløsningen fremkomne Hulheder; Kridtmassen 
pressedes sammen af Trykket fra de stadig tilkommende Lag af Kridtslam. Derfor er der 
i Skrivekridtet i Reglen ikke blevet Spor tilbage af saadanne opløste Skaller; det eneste, 
man en sjælden Gang finder, er en deformeret, ubestemmelig Stenkærne. 
Udad mod Randene af Bækkenerne, hvori Fiskeleret findes, bliver Lerlaget tyndt, 
og her finder man ogsaa under dette Cerithiumkalk , som gaar jævnt over i Skrivekridtet. 
Cerithiumkalkens Mægtighed retter sig altsaa ikke efter Fiskelerets bølgede Overflade, men 
har saa nogenlunde den samme Størrelse overalt. 
Hvor længe den omtalte Afbrydelse af Sedimentationen har varet, maa henslaa 
uafgjort. Sandsynligvis har den strakt sig over et ikke ganske kort Tidsrum. Da Sedi- 
mentationen atter begyndte, havde der i Kridth.ivet indfundet sig talløse Bryozoer, der 
dannede udstrakte undersøiske Dvergskove, af hvis Rester Danienetagens bekendte Bryozo- 
kalk fremstod. Vi faa derved i Stevns Klint ikke alene faunistisk, men ogsaa petrograflsk 
en skarp Grænse mellem Senon og Danien. 
Hidtil har Talen kun været om Cerithiumkalken i Stevns Klint. Dette Lag angives 
imidlertid ogsaa at forekomme andre Steder her i Landet. Nogle af disse Angivelser 
synes dog at bero paa Fejltagelser. 
Som alt anført i det foregaaende omtaler Forchhammer et med Cerithiumkalken analogt 
Lag fra den saakaldte Eersiev Grube paa Mors. Saavidt .mig bekendt er det S. 349 citerede 
Sted det eneste, hvor Forchhammer kommer ind paa en udførlig Omtale af dette Brud, og 
dette beror vel til Dels derpaa, at Bruddet snart blev opgivet og dets Vægge tilgroede, 
saa at Profilet var utilgængeligt. Senere har man kun af og til gravet lidt i Væggene; 
saaledes har Dr. K. J. V. Steenstrup i 1882 besøgt Lokaliteten under ret gunstige Forhold; 
han har velvilligst tilladt mig at offentliggøre følgende Uddrag af hans Dagbog for 
31. Juli 1882 angaaende, hvad der dengang kunde iagttages: 
((Øverst I Fod Muld. 
Dernæst 2 - knust Blegekridt. 
— 1 — 2 - Faxelaget, der har en temmelig skarp Grænse mod Blegekridtet. 
— 6 - Skrivekridt med uregelmæssige og til Dels sammenvoksede Flintnyrer. 
Grænsen mod Faxelaget er umærkelig, dog kan man med Hammeren 
føle, naar Kridtet paa engang bliver haardt, og naar det er tørt 
klingende. Ikke Spor til Fiskeler." 
