412 
78 
Hvor langt et Tidsinterval, der ligger mellem Skrivekridtets og Danienets Allejring, 
kan ikke afgøres med Sikkerhed. At det ikke har været noget ganske kort Tidsrum, synes 
at fremgaa af den ret betydelige Forskel, der er mellem Skrivekridtets og Danienets 
Fauna. Da Sedimentationen atter begyndte, havde Faunaen faaet et ganske andet Præg. 
Af det yngre Senons 99 Arter af Brachiopoder og Mollusker findes saaledes kun 20 Arter 
atter i Danienet, medens der til Gengæld er kommen 62 andre Arter til. Af de 20 Arter, 
som have overlevet det Tidsrum, som svarer til Lakunen, kunne navnlig fremhæves 
3 Crania-kvleVj Terebratulina striata, Ostrea semi'plmia, Gnjphaea vesicularis og Exogyra 
lateralis. Af de 79 forsvundne Arter maa først og fremmest nævnes alle Ammoniter og 
Belemniter, og hertil kommer endvidere Slægten Inoceramus , som ganske vist ikke synes 
at have spillet nogen Rolle i vort yngre Senon^). Den Omstændighed, at disse Dyre- 
grupper, som have præget hele den mesozoiske Æras Fauna, nu forsvinde, sætter stort 
Skel i den organiske Verdens Udviklingshistorie. Er der saaledes Former, som ikke have 
kunnet lempe sig efter de forandrede Forhold og have maattet bukke under i Kampen for 
Tilværelsen, er der paa den anden Side, som Hennig anfører, Arter, der paa en Maade 
have levet videre i meget nærstaaende Arter ; dette er saaledes Tilfældet med Ananchijtes 
ovata Leske og Terebratula carnea Sow. , hvis nærmeste Slægtninger vel nok kunne siges 
at være A. sulcata Goldf. og T. lens Nilss. fra Danienaflejringerne. 
Af Brachiopoder og Mollusker optræder der som sagt i vort Danien 62 Arter, som 
ere ukendte i det yngre Senon, og af hvilke adskillige have et afgjort tertiært Præg. 
Dette sidste er saaledes navnlig Tilfældet med en Del af Gastropoderne. Det samme 
gælder endvidere af de andre Dyregrupper f. Eks. Cyathidium Holopus Steenstr. samt 
Dromiopsis-kviQvne. Danienets Fauna har i det hele taget et temmelig stærkt tertiært 
Præg, saa at man ganske uvilkaarlig kommer til at stille sig selv det Spørgsniaal, om man 
ikke gør rettest i at henregne Danienetagen til Tertiærsystemet. Dette Punkt skal jeg 
senere vende tilbage til. 
4. Danien. 
Efter den Hævning af Havbunden, som i Slutningen af Senonepoken Hk store 
Landmasser i Vesteuropa til at dukke op af Havet, fulgte igen en positiv Strandforskydniug. 
Havet bryder atter ind over en Del af de hævede Landstrækninger, saaledes i Nordfrankrig 
og Belgien; ogsaa i Danmark dækker Havet nu i hvert Fald det meste af Landet. Dette 
Hav, Danienhavet, har hos os haft ret forskellig Dybde i de forskellige Egne. og som Folge 
heraf tilhøre vore Danienatlejringer forskellige Facies. Baado Fauna og Stenarter afvige 
') Jeg har allerede tidligere (Geol. Foren, i Stockholm FiSrh. Bd. ^l. Stockholm 18119. S. 267) paavisl. 
at det, beror paa en Forveksling, naar Hexnk; (ibid S. UG) anfører Inocciaiiius fra Faxe. 
