PteropoHa 
Tentaculites tenuis Sow. 
TaH. II, tig. 2, a ocli b. 
Tenhindit,s fewih (Sowerby) Murohison, s. 613, tafl. 5. tig. 33. 
» » » iMuRcuisoN, s. 520, fafi. 16, fig. 12. 
ITiis i.irforniigt. långsamt afsmalniindo: ett 10 mm långt exemplar mätte högst 
1 ' -.' mm i (leti vulare ilndan. Huset toideJt med upphöjda, fast teinligen platta, rundade 
riii«^ar pa nrtgelbuudna afstånd. I den vidare ändan kan man räkna 8—10 ringar 
l>a o min, vid spetsen dereinot ungefär 15 på 3 mm. Ytan mellan ringarne är 
svagt konkav och aiyeket fint strierad, med ett vexlande antal strimmor; undor- 
Htuudom kan iiiau bland dessa iakttaga en eller flera starkare utvecklade, ,så att 
.skillnaden nieilun ringar otdi strimmor ick(^ är alldeles t^karp. I detta afseende 
vanerar arten temligen mycket, som också lig. 28 utvisar. 
•Vrtrn turekomnior alliuiint i Skånes yng.sta gtdandiska bildningar; vid Klinta i 
iaii 1 M.-i, ;. vid r.Jtr^j.ihigard i lag 1 och vid Ram.^iW i lag .V och i. I England har 
dru tiatlai^ i Ludlow. Den förekonuner mest i kalksten och då ofta som stenkärna. 
>;ri.ka;-iiaii at duniia lik>«uni at följande art och väl af de Hesta arter af sliigtet, har 
t.u Irau .-^jt-ilva ltK>.-.ilft atvikaudt.' ut^t'ellde. i det att hvarje ring framträder som en 
u;M'i"MiM>i:. hMik.-n bakat ^tupur tvärt nul mot nästa ring. Dylika stenkärnor ha 
.-;lV;s1 al v >. iiL-M-unnr och (iom.t rs^ x.m af Sowkkbv blifvit upi.ställda sum vn 
Tentaculites annulatus v. Schlotheim. 
