56 Joh. Chr. Moberg och K. A. Grönwall 
Vid Ramsåsa förekommer arten sparsamt i lag 3, vid Klinta och Bjersjöla- 
gård i lag 1. På Gotland är den funnen i Lau och i Fardhem (Visne myr). 
Den vid Kamsåsa förekoinuiaiide formen har loberiia glatta, ofårade; den 
främre loben är betydligt högre i sin bakre än i sin främre del, den bakre 
loben vidgas jemnt från dess ventrala till dess dorsala ändii. Ventralranden är för- 
sedd med knölar ; stundom finnes vid densamma en svag fördjupning niidtför fåran 
ra(>llan främre loben oeli midtlol)en. 
De vid Hamsåsa förekommande individen böra säkert hänföras till artens huf- 
vudfornr, iifveu om former förekomma, hvilka i någon mån variera med hänsyn 
till lobernas bredd eller stundom visa en svag granulering på loherna, kan dock 
ingen af dessa identifieras med någon af de varieteter, som Reuteb eller Kiesow 
uppställt. 
Beyrichia cuspidata Ctrönw. 
Tati. IV, lig. 6 och tafl. VI, Hg. 2. 
lSi)7. Bi;iri(hi() cuspidata Grönwall (utan beskrifning och afbildning). 
Ski!} atiaigT vuntiadt. högset i midten, föo;a hvälfdt; främre ändan något skju- 
tande fram förbi låsranden. 
De tr(> lobmia äro vid vmtralsidan sinseniellan svagt förenade genom låga upp- 
höjningar. Friunre loben löper ut i en spets, som skjuter upp öfver dorsal- 
raiidcn ; vidpnide sig åt ventralsidan, böjer den, der den är som bredast, af bakåt 
och inåt samt förfiiar sig dcrpå med de andra h>l)ermi. Härigenom uppstår på 
banexeiuplar ett liu-t plant fält mellan lind)en och lobenuis fcHvningsjnmkt. Pen 
ovala iniiltlohcn när icke .helt ut till låsranden: dorsalt skiljes den genom 
- -' i ■ • 'van de båda andra luberna, men ventralt smälter den deremot 
Den år -jtnska bvälfd och i dorsalpartiet tillspetsad, så 
-kaiH^ högsta del. Bakre loben är bredast i sin dorsala 
- i- :'i!ra främsta delen, är läg«t; franitill har den nämli- 
' nar fram till dorsalkanton ; bakre-undre k<»ntaren 
«4 med limben. Mot ventra^idan blir l<>ben -ma- 
...u- föreningspunkten mellan de tre lol)erna, der den 
- - - . • ma äro alla hela. utan fåror Ventralloben är på hon- 
extnipl.r m.t o-h a-gL,.nnm. tackande ventrala delen af den frännv lof>en. men 
lemnanih-' iLjdrb,l>oii helt .>rh iiäiie^ fri: dess axel lutar c:a 60" mot d.u-salrandeu. 
^^■lnra!ra:lden är t-h-edd m^d s^-etsiga tag-ar, hvilka oftast äro af brutna oeh 
■lå framträda «otii .^mu kärnar. Skab-tan ärtätt chaL^riiifrad. företrädesvis pä lolierna. 
-io.k i..-ke ]>å l.onPx.-mpiaren.^ v^niralb-b. 
Dnruu.ioner: Ilanescmplar, längd 3.1 mm. höjd 1,7 nnn. 
1,9 > »1,0 » 
Honexemplar, » 3.0 » » 2.0 » 
