Om Fyledalens gotlandium 
57 
Förekommer sällsynt i kalkstenen öster om stenbrottet vid Ramsåsa ^). Vid 
prepareringen springer ofta skalet af, h varvid lobernas dorsala spetsar merendels 
afbrytas. 
Bland förr beskrifna och afbildade arter tyckes denna, hvad lobernas såväl 
form som anordning beträffar, närmast likna Bolls af bildning {1862, s. 33, tafi. 1, 
fig. 7) af B. spinigera Boll. Figuren i fråga visar dock midtloben fri och förbin- 
delsen mellan främre och bakre loben ganska svag. Emellertid har Krause 
efter jemförelse med Bolls originalexemplar senare {1891, s. 501, tati. 31, 
fig- 19 — 20) lemnat nya af bildningar af denna art. Med dessa Krauses af bildningar 
visar vår art så betydliga olikheter, att hvarje möjlighet att hänföra den till B. 
spinigera Boll dermed torde vara utesluten. B. spinigera Boll har en tydlig fåra 
på bakre loben, som också är mera plattad; största olikheten med vår art ligger 
dock deri, att mellersta loben är betydligt kortare samt endast genom smala och 
svaga fåror skild från de öfriga. 
Beyrichia Kochi Boll. 
Tafi. IV, fig. 7 och tafl. VI, fig. 3. 
1862. Beyrichia Kochii Boll, s. 121, tafl. 1, fig. 2. 
1877. » » (Boll) Krause, s. 33, tafl. 1, fig. 15. 
^1885. , . » Reutee, s. 643, tafl. 26, fig. 15. 
1889. » , , KiEsow, s. 101, tafl. 24, fig. 7—9. 
Skalet, hvars omkrets bildar ett cirkelsegment, som är något större än en 
halfcirkel, är starkt hvälfdt, så att loberna höja sig från en konvex yta. Den 
främre loben är smal, halfmånformig, jemnt sluttande framåt och tvärt stupande 
bakåt samt genom en djup och smal fåra skild från den eliiptiska midtloben, som 
står vinkelrätt mot dorsalranden och vanhgen är fullständigt fri. Den bakre loben, 
som är rundad i dorsala ändan, blir bredast på midten och afsmalnar derefter jemnt 
') B. cuspidata är här vidare funnen på lokal L Bland de Beyfiehia-artev, som i det föregående, 
' uppförts å fossillistiin från nämnda lokal, finnes också B. spinigera Boll, hvilken 
- -ivildt angafs som begränsad till de undre lagren. Vid en närmare undersökning af dessa fossil 
"ir 'iet emellertid visat sig, att hvad som blifvit taget för B. spinigera i sjelfva verket är 
yngre individ af B. cuspidata GBiixw., på hvilka skalet blifvit något skadadt, särskildt i den ven- 
trala delen. Exemplaren voro alla temligen små (i,s mm långa) och hade fårorna skarpt utpräglade 
1 den dorsala delen, hvilket gjorde, att öfverensstämmelsen mer! B. cuspidata från kalkstenen Ö 
^'^^^.^^^^'"ottet icke föll så skarpt t ögonen. Exemplaren från lokal / äro så dåligt bevarade, att 
videns ungdom, förefinnas"." ^^^^^ "^"^ tiUäfventyrs a 
^ Deremot anse vi oss, efter en revision af materialet, böra hålla tast vid löjligheten af. att 
spinigera Boll bättre öfverenrmed dtf f rL' fnn^T håll kända nivån, än en förekomst i lag 3 
^ yngre gotlandium skulle gjort. I nordtvska diluviet träffas nämligen B. spinigera i tie så kallade 
'''^'■'''^^-hlocken samman med BeyHchia Jmesi och Lepa-ditia baltica (Kbacse 1891: -2, sid. 502). 
Landa TJmY.s Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 5. ^ 
