mot ventralranden. Med ventraländaii når den bakre loben fram under spetsen af 
niidtloben, från hvilken den vanligen skiljes genom en fåra af vexlande bredd; 
stiindotn äro dock dessa två lober liästskoforraigt förenade genom en svag och låg 
upphöjning. Längs bakre loben är skalets limb mycket smal. De två främre 
Inberna sakna fåror, den bakre deremot är genom sådana mer eller mindre tydligt tre- 
delad. Stundom finnas endast antydningar till dessa fåror, men vanligen är den undre 
(mera ventrala) färan mycket tydlig; denna, som börjar ungefär i jemnböjd med 
niidtlolKMis vcntralanda och derifrån går nästan parallelt med skalets ytterrand, når 
sällan fiam nll ImIh-hs ytterkant. Den öfre fåran är stundom otydlig, vanligen går 
den K-ke helt ufver loben. Vid dorsalrandon tinnes alltid mellan den bakre och 
den mellersta .loben en obetydlig triangulär knöl, som med ena spetsen skjuter in 
mellan loberna. Limben är utmed främre -loi)ens ventrala del stnndom streckad 
med tina radierande linjer. Skalytan är på loberna försedd med en ornering af 
mycker tina instuckna punkter; den bakre loben har derjemte en grof granulering. 
Ai\tn honexeni[)lar äro observerade, fast relativt sällsynta. Ventrallo})en är 
in-futi rund, belägen temligen långt fram och försedd med samma punktering 
^oin de båda främre loberna. Den mellersta loben är ställd något snedt mot dor- 
salran<leu. Iloncxemplar från Ramså^^a synas vara något högre än hvad den enda 
afbildning af sådana, som hittills finnos i litteraturen, nämligen hos Kiesow (1889, 
% tyckes gifva vid handen. 
Dimensioner: Hane 
höjd 1,3, dorsalrand 1,5 
rionexempiar. 
Arten förekommer temligen allmänt vid Kamsåsa i lag 4. Är förr endast 
funnen i lösa block i Nordtvskland. 
Beyrichia Maccoyiana Jones. 
Tafl. IV, fig. 8, och tafl. VI, fig. 4, 5. 
Uöb. TU>)jrichia Marco f/iana Joxes, s. 86, tafl. 5, Hg. 14. 
* ' * - s- 252, tafl. 10, "fig. 15 a, b. 
» (-J^^NEs) Boll, s. 134, tafl. 1, fig. 9. 
cincta Boll, s. 123, tafl. 1, fig. 4 
^ * * elegans * , s. 135, tafl. 1, fig. 10. 
1877. . Macroyiunn (Jones) Keause. s. 34. tafi. 1. tig. 16 a, b. 
' (Jones • REtrTER. s. W3, tafl. 2»), fig. IB. 
var. suJcafo Recter. s. 644. tafi. 26, fig. 17. 
» Reutee. g. 644, tafi. 26. fig IS. 
<'Jö^-ES) RiiMER, s. 109. tafi. 8. fig. 15 a -o. 
r--,^ 1 ■ilf.-irkelfurmigt. högst framom midten, endast obetvdli-t b.välfdt. 
...fmånformig. genom en grund, svängd fåra skild från deu 
■'.T smalare, till formen elliptisk och nående ända till dorsai- 
