Om Fyledalens gotlandium 23 
Dessförinnan vilja vi dock med ett par ord omnämna de två vestligaste punk- 
ter, der, efter hvad det vill tyckas, colonusskiffer i denna trakt är till finnandes, 
om också ovedersägligt fast klyft ej kunnat direkt påvisas. Om båda kan sägas, 
att de måste ligga i silurom rådets yttersta gräns åt detta håll, enär liaslager obser- 
verats omedelbart V om desamma. 
18. Vid norra sidan af vägen från Röddingeberg mot Kurremölla finues på 
ett afstånd af 400 m från förstnämnda gård en gammal (numera delvis steufylld) 
vattenfylld mergelgraf. Vid gräfjiing å dennas södra sida träffades på ett djup af 
2,5 m under jordytan starkt sönderrifna lager af grå mergelskiffer; tillströmmande 
vatten hindrade gräfningens fortsättande. 
Denna lokal är, som af kartan synes, belägen rätt långt i N från sjelfva dal- 
gången, men äfven utmed denna ha vi en observationspunkt (lokal 19), egnad att 
skarpt markera silurens vestra gräns. 
19. Denna i dalgångens norra backsluttning belägna fyndort befinner sig om- 
kring 250 m V om Röddingebäckeu. Här iakttogs silurisk skiffer i briuken till en 
gammal bäckränna, men fullt fast, frisk skiffer lyckades det ej få fram. 
17. Lerberget i Röddinge. Såväl genom den lätt tillgänghga skifferns mäg- 
tighet, som genom den relativa fossilrikedoraen i en del af skikten, är detta den 
mest betydande fyndorten inom områdets colonusskiffer och sålunda värdt en något 
utförligare beskrifning. Visserligen har Moberg nyhgen på annat ställe (Moberg, 
J- C. och TöRNQuisT, S. L. 1908) redogjort för lokalen ifråga, men en öfversigt af 
tle geologiska förhållandena derstädes torde dock här ej böra utelemuas; ett eller 
annat tillägg kan då också komma på sin plats. 
Lerberget ligger i vinkeln mellan Röddingebäcken och dess från vestra delen 
af Röddinge kommande tillflöde. Den mot S fritt framskjutande triangulära platån 
har ganska branta sidor med berggrunden mot vester direkt blottad eller åtminstone 
ganska lätt tillgänglig. Den östra sidan är deremot mera jordtäckt. Sydligaste 
fJelen, som bildar en något lägre terass, är ock mest dold af lösa jordlager. Den 
nordliga delen, som ligger i jemnhöjd med omhggande trakt, är visserligen nu ut- 
lagd till åker, men har förut upptagits af små lertägter. så att berggrunden der i 
sjelfva verket allestädes går ända upp i ytan. Profiler genom de anstående lagren 
här upptagits på trenne ställen. De i dessa profiler undersökta lagren ha en 
sammanlagd mägtighet af- ungefär 11 m, men lagerserien i dess helhet torde vara 
en 13 ä 15 m. I de undre lagren uppgår stupningen ända till 25" mot N 42'* O, 
1 de öfre iakttogs deremot en stupning af blott 10<^ mot N. Af de tre profiler, som 
^ndersökts, visade en, som upptogs vid Lerbergets sydligaste ända, de undre lagren ; 
^^^^^sta undersöktes å vestsidans midt, invid den der liggande stugan, de öfversta 
agren åter i vestsidans nordligaste del. Som nämndt vexlar lagerställningen i någon 
™än på olika ställen. Delvis beror detta derpå, att de kalkstenslinser, som äro in- 
addade i skiffern, störa lagringens regel messighet, men de glidytor och kalkspat- 
Jllda remnor. som emellanåt anträffas, visa otvifvelaktigt. att äfven verkliga sätt- 
