Allmänna slutsatser. 
Bland de resultat, som framgått af ofvan anförda stratigrafiska och paleonto- 
logiska iakttagelser, torde följande förtjena att särskildt framhållas. 
Lagerserien har kompletterats, i det att äfven lag 1 af Skånes yngsta gotlan- 
dium, eller som vi kunna säga af Ramsåsabildniugen, här kunnat påvisas, näm- 
ligen vid lokal K, belägen någon söder om de förut kända, lagen 3 och 4 tillhöriga, 
Kamsåsalokalerna. Visserligen har någon vidsträcktare insamling af fossil der ännu 
ej niedhunnits och räknar följaktligen den hittills derifrån kända faunan ganska få 
arter, men icke dess mindre kan man redan nu säga. att denna mycket väl öfverens- 
stämmer med den från lag i både vid Klinta och Bjersjölagård, låt vara att tillräckhgt 
grundlag för en mera ingående faunistisk jemförelse med andra orters motsvarande 
bildningar ännu ej blifvit hopbriugadt. Tyvärr är berggrunden ej tillgänglig mellan lo- 
kal E och lokalerna G, H och /, hvarföre ej heller öfvergången mellan lag 1 (å 
lokal K) och lag .7 å åt- öfriga nämnda lokalerna kunnat följas. Vi veta sålunda 
ej. huruvida lag -J, iden gula sandstenen vid Klinta och Bjersjölagård), också finnes 
i Fyledalsområdet. eller om tilläfveutyrs här lag 2 helt eller delvis representeras af 
de ljusröda skiffrar, vi fört till lag 3. En dylik möjlighet måste nämligen, såsom 
för öfrigt Cteönwall redan 1897 (s. 234 |47j) påpekat, aUtid tagas med i räkningen, 
när det gäller att bedöma karakteren af den fauna, som uppträder i lag 3 vid 
Rainsåsa. 
En jemförelse mellan fossilen i Rarasåsabildningens olika lag visar icke någon 
genomgripande olikhet i faunan, och man kan derföre inom Skånes yngsta gotlan- 
dium ej uppställa något bestämdt karaktersdrag för hvarje särskildt lag. Så t. ex. 
är den hufvudsakliga skillnaden mellan lagen 3 och 4 vid Ramsåsa den, att lag é å 
ena sidan innehåller vissa ostrakoder och Bellerophon-sivtQv, som icke uppträda i lag 
3. men å andra sidan fullständigt saknar trilobiter, hvilka deremot äro represente- 
rade i lag 3. Bland trilnbiterna är Homalonotus Knighti Koen. var. rhinotrops 
A.Nft. den ende, som hittills uteslutande är funnen i lag 1: Calymmene intermedia 
LisDSTB. och Phaeop.-^ Lhwningice Mcrch. äro visserligen allmännast i lag 1, men 
förekomma dock, fast mera sparsamt, äfven i lag 3. 
Faunan i de olika lagen kan nog med rätta sägas förändra sig mycket lång- 
samt; under det att en ganska påtaglig olikhet förefinnes mellan faunan i lag i och 
den i lag 4, intager nämligen faunan i lag 3 en fullkomligt intermediär ställning- 
