A. H. Westergärd 
Ehuru dessa orstensbi)llar löljaktligeii ej äro af samma ålder oeli såliiiidii ej, såsom 
först anto.us, alla kunua ha legat fast i skiffern, anser Morerg «luck, att den ai" liuiimu 
uudersökta asaphid förande orstenen otvifvelaktigt befann si.u' i sitt urs[)rungli.uii läge. 
Tillhörande acerocar 
det till dictyograptu 
fversla del, skulle den alltså utgöra det direkta liggau- 
n tonnodan. som i viss mån bestyrkas af följande 
Senare iaJdtaf/dser. Några m O om det ställe, 
(lär nyssnämnda orstensboll anträffa<les, gräfdes för 
några år sedan S om bäcken och omedelbart intill den- 
samma en )>as^ång (kartans F 15} för Sandby spritfa- 
briks räkning, hvarvid fast anstående alunskiffer nied 
orstensl)ollar an trätfat les i)å omkring 1 niisdjup. I den- 
na skiffer lia funnits Varaholiud ''//'mv.^) odi Arcrocarc 
granulatum samt i orstensbo!' ' - '-'lialf 
D. sp., en sti)r Acerocare och 
Vi komuianuiordnin-. ^ aigs- 
bäcken belägna fyndorterna . - _ n med 
redogörelse för 
De nordliga lokalerna. 
Ehtorik. Dessa, -om triiffas dels i det från nord- 
li.uaslo kalksren>br<.ttet lodande dikrt. del> i Ko-ehångs- 
tiUbaka kända (Moutiios Inkaler K och i: ll>. «e 
ock XiLHdox och Telt.ani>er VJOO, s. 42o}. De ..inta- 
las nämligen redair af Töunquist, (Z^v/,;), som från 
skiffern å E /-S anfcir glänsande brachiopodskal jämte 
en och annan graj.tr^ht. Då skiffern i diket, lt>, vid 
tiden för TöuN<iM.sTS nndersökning var vida bättre 
lillgän.ulig, än hvud nu är falln. anföros här han< be- 
-krifning tit" densanuna. Lagren ha en i,erydlig stuf)- 
ning niot srnK-r, >å att man, gåenrle i <lenna riktning, 
alltjemt konnnrr till högre hvarf t^tt stycke uppåt f^ir- 
:itTeri 
skiffer. 
mycket små. förekomma till den niang.; 
Aftryck, liknande dem af Dictv<.nL-ma, r; 
af kalk mtd .kitfern, s..m nåpahng-,,. 
aiuh.xkitfer en ^^enare tid än .^andbv\-.,< 
urskii da. men tur^r i senare lider till si;: 
der rt-iu. 
och OhohUn S^>IlP) 
h.^on det cU .-cdgwi.-k 
ssox ock dessa lokaler 
-enväxta diket [E 19) 
