A. H. Westergård 
8 segment med rhachis bredare än pleurorna; hvarje led har å midteu en tagg. 
Pleurorna äro utdragna i korta taggar. 
Det förmodligen till denna art hörande pygidiet är mycket litet, har halE- 
cirkelformig kontur och stundom svagt urnupen bakre rand samt är onigifvet af eu 
smal limb utan raudtaggar. 
Såsom ofvanstående synonymiförteckning utvisar, ha Moberg och Möller fört hit- 
hörande i skiffer bevarade former från Andrarums pannhus till Äcerocare granulatum. 
Att författarne emellertid ej funnit öfverensstämmelsen med nämnda art så synnerligen 
god framgår tydligt däraf, att de under framhäfvaude af olikheterna beträffande 
hufvudet sökt förklara dem såsom tillkomna därigenom, att de lösa kinderna bragts 
ur sitt normala läge och skjutits in öfver de fasta kinderna, livilkas >ögonlist» i 
själfva verket vore lösa kindens inre -rand, under det att »palpebralloben» vore en 
vid pressningen uppåtböjd fiik af fasta kinden^). 
Sedan emellertid vid Sandby i en orsten vid F 15 anträffats flera hufvudsköldar 
såväl i haut relief som (genom skalets sönderpressande tillplattade) i bas relief, hvilka 
tydligt visa dels de långt bakåt sittande palpebralloberna, dels de långa, sneda ögon- 
listerna, var det omöjligt att, såsom Moberg försökt, tolka den här beskrifna formen 
såsom en vid bevaringen deformerad Äcerocare gyamdatiim. 
Att exeni[>laren från Andrarnm haft granulerad thorax, framgår redan af min, 
efter Mobercx kopierade, fig. 20. Vid af mig förnyad granskning af Mobergs ma- 
terial ha däri träffats flera exemplar, visande att pleurorna varit utdragna i taggar 
samt vidare, såsom ofvan nämnts, äfven ett par lösa kinder, hvilka genom ögonut- 
skärningens läge tydligt frarahäfva olikheten med Äcerocare granulatum. 
Som nämndt är arten anträffad i öfre acerocarezonen vid Sandby {F U) och 
vid Andrarums pannhus. 
Ett af de från Sandby föreliggande exemplaren (min tig. 18) visar två från hufvu- 
dets f ränn-e rand framstiekande tunna spröt, hvilka i.å grund af deras form och läge 
möjligen skulle kunna tydas som antenner. Tyvärr är bevaringen efter framprepare- 
ringen ej den allra bästa, så att ingen segmentering är synlig, hvadan full visshet 
om »sprötens» natur ej kunnat vinnas. 
Boeckia scanica n. sp. 
Tafl. I, fig. 9^13. 
Vid genomsökandet af skiffermateria}, hämta.lt från lokalen vid Andrarums 
pannhn. oeh tillliöraiuh- Linid.^ Tniversitets (ieologi.-^k-n.incralogiska Institution, har 
