Stu;UtM- öfver dictyograptiisskiifern 63 
följande undre didyiuograpiusskifferii iiud dess synuc-rligoii rika graptolitfauna och 
först stMlermera i högre siliiriska lager åtei- IramtriUla. 
Det är tydligt, att dylika svåriglicter ej f.^ivfiimas. då inan fikannri, att >lakti't 
DicttfOfjraptus, med D. jlahelUjormis sum typ, är m di. hr.i:n.].ud -ch sålunda tillhör 
Graptoloidea, under det att det i vårt land cnda-r Irån g^.tlandium kända släktet 
Didyodendron tilUuVr Dendroidea. 
Slutligen niå ock omnämnas ett uttalande oin ifragavar;uid< art, hvilket W. (i. 
Fkarnsioks! nyligen [1907, s. 200) lämnat Näinndt f-itarnnc. ^-ni -tr)der sin 
åsikt hufvudsakligen på undersökningar öt\(i- aiten- uj-j^tradande vid Krrkhiiu i 
Norge, påpekar, hurusom arten visar tydliga nmtationer. någ«it som liiKM.tjcR tnh 
gare framhållit. Enli.ut Fkakn^mh-.s visa de lidiLiast^ fxeni{>lart n -\ .inM ety.i- 
liga, små thecr, tätt-tälMa grenar och tunna men talrika tvartiadai. Af d. nnatxp 
skulle h()gre uj.p i lagerserien utvoekhi^ tva vlistinkt skilda fahiiljir, ;ir hvilka den 
ena. Dictyof/rapttis, närmar si,- dt- äkta graj-toliterna. d«-n andra ati r f)i,t>hm>wn 
sensu strieto, skulle vara nära heslaktad nied IhwJyoidxi. Dm iorra k.rakt.ri- r:,^ 
af tydliga, uniserialt ställda thee^tr; vinkeln mellan de trän .n r.4ati\t k-rt si< ni;, 
utgående grenarna är liten, >ä att det sammanpre-Siide p^lypariet- ytt* r-ra gnnar 
med hvarandra hdda mindre än ',•()■■ ,.-1, <let hela snarast h-itl fnrn.en af rv^M^i; 
tvärtfädarna l>li sedan allt färre <hj1i utel-lifva slatligt-n helt --h hållet Punrvmwi 
ater har små, spiralformigt ställda thecr och huktande l.amiiu.lmal striering ä 
li-renarne; proximalpartiet har haft kergforin, na-nt -mh fram-år däraf, att i det 
sammanpressade poly[>ariet de yttersta grenarna med hvarandra bilda en vinkel af 
ungefär lOO"; grenarne utväxa från en läng smal nema och tvärtrå<larne tilltaga i 
bredd, så att de slutligen på exemplar i yngre lager ha sannna tjocklek som grenarne. 
Utan att vilja inlåta mig pa en närmare kritik af <lenua som nug synes 
egendondiga tolkning, kan jag dock frandiålla, hurusom det rikhaltiga s\*enska ma- 
terial af Dictijograptus jlaheUi/onnis, hvilket jag haft till mitt förfogande, i intet 
hänseende lämnar något stöd för Feakn-sides' åsikt. Och då denne (1. e.) påstår, 
att vid Flagahro »tho gradual mutation of Didi/onema type along the lines sugge- 
>ted at Krokling can be folk>wed in all details^ -ynes detta egendomligt redan på 
den grund, att endast den mellersta af dictyograptu.^skifferns tre subzom r. den 
karaktäriseras af Bidyograptus dahelliformis lillsaminans med Clonof/n/i fu^ htuHu^ 
med rar. samt Bryograptus nunnd>er<jens'ts, för närvarande här är blottad. Det 
tändigen rikliga material ja.u -jälf insamlat frän nämnda fyndort visar sig ej heller 
på något sätt bekräfta Fi;AR>-,-,iuEs' i>å^lående. Nämnde författare upi-gifver. som 
sagdt, att somliga exemplai visa proximalpartiet korgformigt, andra åter mera till 
>petsadt. Flxemplar al såväl ena som andra slaget har nog jau också funnit, men 
ho> alla visa de ytterstr, grenarne otvetydigt, alt thecorna äro uniserialt, ej spiralt 
-tällda. Den unduleraude längslr.pande striering å grenarne. hviiken euli-t Fe-^exsidfs 
speciellt karaktäriserar hans ^Did;/onema seusu stricto.^. äterHunes å alla ej neit 
tillplattade exemplar af här ifrågavarande graptoliter. 
