64 A. H. Westergård 
Släktena Bryograptus Lapw. och Clonograptus Hall. 
Som bekant stå vissa former af släktena Sn/oprapfus och Chnofjraptn!^ livar- 
andra så nära, att on hvar, som sysslat med de nämnda «re„era, säkerli-on mer än 
en gång känt sig frestad ifrågasätta, huruvida det ej vore möjligt, att hvad som 
uppfattats som skilda släkten i själfva verket kunde vara blott ett enda: i händelse 
nf polypariet. ncdpressnin- i ett plan vinkelrätt mot sioulans längdriktning, komine 
.tjraptnliten att kallas en Clonograptus, om det åter hoppressats i ett plan parallelt med 
nämnda riktning, komme den att räknas som en Bryograptus. Åtminstone bar jag 
ofta varit benägen antaga, att former sådana som t. ex. Bryograi^tn^ Himnrhergonsis Mna 
och Clonograptus tnndlus Linrs. var. Mans Mbo, i själfva verket vore samma art, 
som hoppressats, än på det ena, än på det andra af do ofvan angifna sätten, 
en tolkning, som äfvon tyckes stödas däraf, att thecorna hos i fråi>a varande båda 
former äro alldeles lika. 
Då emellertid Bryograptus- och Clonograptus-iovmcr i regel fcirekomma hvar f(»r 
sig och på bestämda nivåer, torde det ej vara möjligt annat, än att polvpariernas 
nuvarande habitu=^ också varit den ursprungliga,, eller rättare står i nära rela- 
tion till den ursprungliga, ^^an måste sålunda antaga, att Bryograptus verkligen 
haft (de styfva':>) gronarne mer eller mindre afvikande från horisontalplanet, nn<ler rlet 
att arterna af Clovograptus haft (de mera slaka?) grenarna utbredda i nämnda phm. 
I alla händelser stå de tre släktena T>i< tyograptus, Bryngmptus och Clonograptus 
hvarandra så nära. att de nödvändigt måste hänföra.-^ till samma grupp, och, som 
jag nyss antydt samt i det följande närmare skall visa, (ifverens-^tiimma vissa till 
släktet Bryograptus räknade foriner i fråga om proximalpnriicN bvL^trnad full- 
ständigt med släktet Bidymograptus, att, då detta senare frnv- rill (m/pf^Jouka. 
afven Bryograptus (och THdyogr aptits] måste räknas dit. 
Bryograptus Hunnebergensis Mobfro. 
Tafl. V, tig. 10-20, 23 samt möjligen 21 och 22. 
l'^H2. Bryograptus Y Ennnehfrgmsis Mobero, s. 92, tafl. 2. tig. ö— T. 
Hå MoBER.. liänförde denna art till släktet Bryograptus Lapvvorth. sked<le detta 
end;wt med en vi^s tvekan, enär vinkeln mellan de primära grenarna är trubbig 
och JurL:reni;igen tämligen regelbunden, karaktärer, hvilka ej svntes pas>a alldcl.-s 
hop me<l den urs].rungliga diagnosen för släktet. Som mina- afbildningar visa, kan 
emellertid förgreningen ofta vara mycket oregelbunden. Förgreningens beskaffenhet 
utgör således intet hinder för att hänföra denna art till släktet Bryorp-aptus. Hvad 
ater vmkeln melian <le primära grenarna angår, är densamma h<.s arten i fråga an- 
senligt mer än 90" och alltså vida str>rre än hos de arter, för hvilka ifrågavarande 
s.akrnamn tor^t uppställdes, men senare har tydligen släktdiagn.)sen med hänsvn till 
denna karaktär vidgat^, då till detta ^lukte hänfr.rt^ c^dana nvu-v <i^<>m Br>,,qr rptus 
r.troP:rus Bköc.oer o.h R .Ih.rgn.s Ellks et W.on. -,d hvilk. <u-n f-fr. vi^.r 
annu stön-e divergensvmkel meiian prini.rLn-enarn. än Br Hur.„.hf,,ini-.^^ \rtcn 
torde därför, som här skett, utan tvekan kunr.a hänbU-as till släktet Bryogmpt.s. 
