studier öfver dictyograptnsskiffern (55 
Siculan har en längd af 1 i\ 1,5 mm De primära greiiaiiio ^ au ip..l livir 
andra bilda en vmkel at 110" a 140° dela -i^ i regel eltei an ii . r m d . hoton.' 
1 två sekundära grenar bildande en inbördes vinkel af 40*' ii '.mi" Stundom fort- 
sätter den ene af de sekundära grenarue i förlängningen jif don prini'uv \iiL^..n 
gång visa atven de sekundära grenarne på tämligen stort al«t and fntn ]>rini'ir- 
grenen atcr dichotom förgrening. Grenar af högre ordning än den trcdjr har piix 
ej iakttagit. E] sällan fortsätter den ene af de primära grenarne »^grenad 
Man kan i regel räkna 10 a 12 thecor på 1 mm. De täcka hvarandra till 
knappast hälften al sin längd och bilda en vinkel af ineniot ;-)0" med urenen^ 
dorsalkant Yttie \aggcn ar något litet konka\ MMiniiiirMandt n ai ui Mukel 
rat mot grenens dorsalkant. 
Ett par 1 relief (i svafvelkis) bevarade exemplar iMi; ]'-• - 21) vi-^i \>aUvp än 
beskrifnmg, pioximalpaitict- bvggnad Originalen till iip lU ... h -Jo l,i nti ilLu- 
tillsammans pa ett skitferst\( ke, de till hg 21 och fig 22, hxilkui -enai. ! iij- n . ,i 
skall omtala- likaledc- ])a ett annat De två förstnämnda, af h\ Iki M^,r 
antisicula-idan 0(h tig 20 Mcula^^idan, ha proximaldelen b\g};<l i luilk..Ki ^o[mu},^ 
stammeNe med IIoim- afbildmngai [IST), iatl 1, fig 1— af /fnh/w qnipfu h W i 
MANS (/"^.V}, t,ifl hg () T) at en dichograptid Xara HCiilaii- ^-jift- utii.n d. kii j ]• 
^om gei upphot till for^ä sini-tialth< can och toi-ta <le\tjal{lH can V de i tiir 11> 
(Kh 20 afbildadc (\tmplaien ntgår nämnda knopp hån -i< ulan- \an-tia -i.la i\i<l 
oiicntciingtn tankes «5i( iilasidan \ and mot a^kåflaien och «iciilan'- tptt- nppat) å fin 
1 fiu 21 afhildade, «om dock med t\ekan hantöres till denna an daiemot iran don 
högra Enligt HoLir '^kiiUe itiåga\aiandc knop}) alhid upp-ta pa m ofh -amma 
Mda af -iculan i ioihållande till polvpanets senaic ut\6ckling, mtn \\T^r\> Iramhaller, 
att enligt hans lakttaiiel^er (Ittta c] alltid ar handel^^en Att d< t i fi^ 21 albildade 
exemplaiet i namnd.i lian^^eende afviker tran de båda ofriga, behof\e! allr-å ei ut 
gora hinder tor att hantora detsamma till Br. Hunneherqensi.^. 
Fig 22 af\iker skenbait helt och halht frau de tie nys<*namnda Dft -mh - mi^ 
emelleitid m(-t sannolikt att i detta lall en nien ^ < . - i 
otver ett annat, hvarvid grenen tilltalliotvis erliji:. ■ _ 
antaga en at de-- thccm \ai-a da andia ( \. m 
mi^: hora mtdtaga atvtn denna figur for .Ipii i 
förmodan skulle kunna visas vara oriktig. 
A -aval <^icula »som thecor s\nas tilhaxtlinjerna i f«>rm af en hu tvarstrienng. 
Siculau^ icke t\arstnerade mitialdel har ja^ ej im d -akerhet kunnat iakttaga 
^å-om ol\an nämnts händer det ei '^allm att den ene priraaie grt ut n m d(hr 
sig, 0(h oni detta h\ilkct nå^. n ^ap<r iiuiati.n iuuidt Isen mr d ?>o'7a pr. 'n u 
gitnaine up}.k<)mm*r t\dligtM- ni rmm -oi i fil \an' at bruk b<.rde IxnaMn..- 
Didpnogyapfn^ Då emellertid del^ de L^ent.iga J)i(hf>H mapfi upptiada furst i 
yngre lag, del=i forgit ninsen ho^^ Dichogrnitnlrr i allmauhtt ar «\ninerliiren \arieraude 
har jag ej kunnat hänföra nys^snamnda 7/?.'/y?no^?a/?i'?/5 liknande former till släktet 
Didymograpius, utan ansett det riktigast att uppfatta dem «om varierande former 
Lands Univrs Årsskrift. X. F. Mä. 2. Ri 5 9 
