tudier öfver dictyograptiisskiffern 
Hvad förgreningen beträffar, öfverensstämma mma ext iii[>hif med olvati ai 
förda beskrifningar och afbildningar. Så är äfvcn förhållandet mod t!i<'(va-na, undai 
tagande? att de å mina exemplar synas vara något mera tiirtt^tallihi åu h» den tyi>i>k 
formen. Enligt Lapworth räknar man nkmliiien T--*.* odi a l)K(Mi,;i;Ks afhilduii 
gar finnas 10 thecor på en längd af 10 mm; ])å mina t xcmidar airr kan man rakn 
ända till 11 thecor på sannna längd. Då emellertid antalet th- l-.u- i-a langdenlirt* 
ofta kan växla betydligt hos våra äld-ta grai-tolitcr. torde ifrågavarande tnrm v: 
knappast kuiuia betraktas som en egen varietct ni' Bnjograpttis K/i-ruIji. 
Från Nygård föreligga två tyvärr ganska illa bevarade exemplar, -.m f.'.ri)-.u. 
ligen tillhöra denna art. A. det ena af dessa, det i tig. 1» ;)!i>!ida.ie, ur vi^-eriige 
vinkeln mellan primärgrenarne större än den brukar vaia \>'>- ifrji-avai ande ar 
men allt efter poly})ariets sammanpressning i nå^ot olika iilan n-i^le der.na vmkf 
komma att variera ej obetydligt. 
Sa^om Bröwcer (Js^^',?) framhållit, är .leiina art nara b. ^lakta^l nnd I>nh,. 
firai>fN.^' Jhihrllifonnis; unga exemplar af de i-ada art-rna aro K.r .■• .Ir.. b- Ir lika 
Med undantag af nyssnämnda två exemplar från Xyu - ' - ' ' 
saiumans med Bri/of/rapfus- Huny^ehergensis ecii < 7fj)in(if<ij, 
ifrågavarande art endast 1'umiits i dictyograi.tusskilterns \ 
sammans rae<l Dicfiiograpfus Jlahelliforniis var. iforni/tcu, . -.. - .i - ii: 
Elf), Hl och H2h samt vid Jerrestad a lokalerna r> och v 
A Fogelsåugslokalerna förekommer denna art mera -ällan i hela extmplar. uta 
vanligen såsom lösbrutna fragment, hvilka i mängd ligga regellöst kringstiNWlda f 
oeh stundom helt täcka skiktytorna. De-^a fragment ha -tor likhet med dylika i 
Dirff/offrajjfHsjlalp/Iifonms. hvars polyparier dock. taek vare tvärtradarne. aldrig blifv 
till den grad sönderslitna -om polyparierna sa ofta äro bos nr/io(/yapfi(s Kjcruh 
Någon förväxling af de båda niinni.la arterna bel.öfver .lärför ej ifrågasinta-, äfve 
om de endast förekomma såsom små fragment. 
Brijoijyaptus Kj^rulv förekommer i Xorge (å Väkkerö) enligt BRiMi.iFR ofvan d. 
Didyngrnptus jlaheUi/ormis förande zonen samt i Kngland iBarf) enligt Elles ..c 
WooD på ungefär samma liorisont. 
ScHMiDT omnämner H^^l. ~. lo. älven Irån det o-tbaiti-ka ^ilurområ<s. t- di"ty 
graptusskiffer graptolitfragment. -.i.i bati an^rr rilib »ra ' ; ■■ ' A' — 
ScHMiDTs afbildningar framgår dock. a:t d— a iVa-imeir ~ -r; 
till denna art. men måhända xA\ eu Ih:;. !iraph<^ ai ILm. 
\v 190:i omtalade KrKi)F5i\ NN denna ar f'\ ■ ^' ^ 
arbete (IffOJ. s. H41) har -amme författare pa .:• ■ 
nämn.la utsago, uppställt en ny art, Byiiogrnptu.- 
sig denna genom mera tättställda, mindre oeb 
theeor, smalare grenar och ^törre divergen.-vink' i ■ 
lamkterna. Den anträtias också högre upp i lager-eri.-h B.. K,-, i.j . ...-.:.:ngeii 
UrEi;E>£j.xy- Tetragraptus bed» tillsammans med Tffragrapfus radmens Salter >] 
