68 
A. H. Westergård 
Clonograptus tenellus Lijtnabsson forma typica. 
Tafl. IV, fig. 17 och 18 (samt 22 ocli 24?). 
1871. Dichograpfus tenellus Linnaesson, s. 795, tafl. 16, fig. 13—15. 
1892. Chnograptus tenellus, Mobeeg, s. 89, tafl. 2, fig. 1—3. 
19Ö2. . » , Elles and Wood, s. 83, tafl. 11, fig. 2 a- c. 
Denna art grundades af LmNAREsoN år 1871 på material från Nygård 
vid Hunneberg och angafs af nämnde författare förekomma tillsammans med 
Sphmophthalmus alatus Boeck. En fullständigare beskrifning af densamma läm- 
nades år 1892 af Moberg, som samtidigt häfdade, att dess plats i lagerserien ej är 
den af Linxarsson angifua. utan att arten uppträder först ofVan skiffern med 
Dictijograptus /labeUitbrmis. 
I Hkhet med hvad fallet ilr hori andra diehograi)tider, hviika, af skäl som ofvan 
framhållits, få antagas ha haft grenarna utbredda i ett mot siculans längdriktning till- 
närmelsevis vinkelrätt plan. är siculan, då den någon gång kommer till synes, 
märkbar endast som en punktformig npphöjin-ng eller — för den liän<lelse att ett 
aftryck förchgger - fördjupning ä funikelns midt. De primära grenarne (funikeln), 
som ha en sammanlagd längd af 2-4 mm ligga vanligen i rät linje; endast mera 
sällan l)ilda de med hvarandra en mycket trubbig vinkel. De sekundära grenarne, 
hvilkas inbördes divergensvinkel i regel är något spetsig, äro ungefär hka långa som 
funikeln. (xrenarne af högre ordning divergera mhidre och i regel aftager diver- 
gen?ivinkeln något med 
grenarnes urdnnig^^tal ; längden jdägar därer 
Anmärka- må 
urennigen. In-träffande såväl grenarnes 
divergensvink.l .,tn deras relativa längd, är underkastad betydlig 
narnes tjocklek är ungefär ' t mm .»-h synes äfven vid thecornas mynning ej öfver- 
stiga mm. IVn är lika stor i polypariets proximala och distala delar, någcm 
gång dock svagt aftagande utåt. Thcoma konmia ganska ^ällan till synes och, när 
de tramträda i profil, vanligen endast på de yttre grenarne. A exemplar bevarade 
i rdief kunna de emellertid stundom, då ventraMdan föreligger, iaktta-as å poly 
pariet^ såväl proximala s...m distala del. De äro till antalet 8 ä 10. någon gång 
nll och med något flera, på en längd af 10 mm och ha yttre kanten svagt konkav 
eller rak samt mynningskanten likaledes något konkav; denna senare är nära vin- 
kelrät mot grenens d..>rsalkar»t. Enligt Elles uch Wood s beskrifning af det engelska 
materialet af denna art, ha the<-orna alltid å bättre bevarade exemplar en tydlig 
d.'ntikel. Xåg,„i .adun har jag lik., litet s,.ni Moberg iakttagit å den typiska for- 
luen. men å varieret* r kan -lun.h.m m,n-kas .-n -vagt utbildad sådan. 
>-cket varierande, ha hittills blott två varieteter be- 
Af denna 
skrifvks, nämligen O. ten,ll„s var. .\[„bebo od, Cl. te«ellu. var. CalUa 
Lapworih (= Brijop-.iptm Y .■.,n maU:.m Mobekgi. 
