Inledning. 
Äldre undersökningar av fysikaliska konstanter för metallegerinjrar äro med 
få undantag knappast användbara för mera ingående teoretiska undersökningar, 
ofta på grund av ofullkomliga mätningsmetoder och instrument, men fi-amför allt 
därför att kännedomen om legeringarnas kemiska konstitution till för kort tid sedan 
varit så ringa, att man saknat ledande synpunkter för systematiskt arbete på detta 
område. 
Sedan den terraiska och mikroskopiska analysen av de flesta binära legeringar 
nu blivit genomförd, huvudsakligen av Tammann och hans lärjungar, har man 
emellertid i detta avseende fått ökade möjligheter. Systematiska mätningar av 
legeringamas fysikaliska egenskaper synas å ena sidan kunna lämna viktiga hjälp- 
medel till utredandet av sådana konstitutionsfrågor, vilka ej kunna med den ter- 
miska analysen enbart lösas, och å andra sidan bör man genom studiet av legeringar 
kunna få betydelsefulla bidrag till kännedomen om metallernas fysik. Särskilt för 
lösningen av frågan om det inre förloppet vid elektricitetens ledning genom fasta 
kroppar synas dylika undersökningar vara av värde. Då det enligt Wiedemann- 
Franz's lag tyckes finnas ett nära sammanhang mellan metallernas termiska och 
elektriska egenskaper, ligger det nära till hands att böi-ja med en undersökning av 
sådana egenskaper, vid vilka detta sammanhang kan väntas framträda, och detta 
så mycket mera som tekniken beträffande dylika mätningar redan nått en tämligen 
hög grad av fullkomning. 
På härvarande Fysiska Institution har jag för tenn -silverlegeringar uppmätt 
dels den termoelektriska kraften, dels det elektriska ledningsmotståndets ändring 
med temperaturen. Tidigare mätningar av dessa storheter föreligga icke, om man 
undantager Matthiessen och Vogts bestämning av ledningsmotståndets temperatur- 
koefficient för två legeringar med resp. 3,48 och 24,48 vol.-% silver. Enligt av- 
svalningsmetoden hava dessa legeringar undersökts av Heycock och Neviile ^} samt 
mera mgående av Petrenko % Deras elektrokemiska egenskaper hava studerats av 
Matthiessek a. VoQ-r : Pogg. Ann. 132, 30 (1864). 
Heycock a. Nevtlle: Phil. Trane>. A. 189, 58 (1897). 
*) PBTUEifKO ; Zschr. E. anorg. Ch. 53, 200 (190?:. 
