6 
skalavstånd. För att nedsätta galvanom eterns dämpning till lämplig storlek har jag 
i galvanometerledningen infört ett motstånd av ungefär 5 ohm. Skattas motståndet 
i ett termoelement till 1 ohm, har man således inalles i strömkretsen c:a 10 ohm, 
och ett utslag av 1 mm. motsvarar således en potentialskillnad av 1,8 . 10"'^ volt. 
Med skattning av tiondedels mm. kan således en potentialskillnad av c:a 2 . 10"*^ 
volt konstateras. Uppgår således en terraoelektrisk kraft till 20 mikrovolt, kan den 
mätas med en relativ noggrannhet av 0,1 V»- Grenom kortslutning av den längre 
lindningen (40 ohra) kan galvanometern dämpas vid nollpunktsbestämning o. d. 
Galvanometern, som varit skyddad mot värmestrålniug, har vid torr väderlek och 
någorlunda jämn rumstemperatur visat sig tillfredsställande och haft mycket små 
nollpunktsändringar. 
Betecknas «tröuistvrkan i huv 
stånd, so 
motstånd 
idledningen med S, i gi-enen ACDB med EMK 
-ukta elektro motoriska kraften med P, de mot- 
i EF och CD med resp. M och m, samt totala 
i^lJ med B och r, fås följande ekvationer 
s=-;s=S. varur fås 
Av fig. 2 synes, huru potentialfallstråden CD är 
anordnad. I en ebonitplatta Q äro inskruvade 20 st. 
! kopparpinnar av 4 mm:s tjocklek och 8 cm:s längd. 
Den del av en kopparpinne K, som ligger ovanför 
ebonitplattan. är koniskt avsvarvad. Mellan de nedre 
ändarna äro koppartrådar I fastlödda. Dessa ha ett 
motstånd av ungefär O.i resp. 0,oi ohm vardera, såsom 
Pinnarne äro anordnade i två rader med 10 i varje, på det 
• visar. C och I) äro två klämskruvar av koppar, som genom 
koppurldeck -ta i ledande förbindelse med resp. första och 
Kontakt mellan eu ledningstråd och någon av kontaktkonerna 
;. av ett par proppar av koppar. En sådan propp P är nedtill 
1 konisk borrning, som f)assar noggrannt till en av konerna, och 
klämskruv samt ett hamitag av ebonit. Detta senare skyddar 
proppen för uppvärnming från handen vid omflyttningar. Hela anordningen är 
således densamma som vid en vanlig dekadisk motståndssats. blott med den skill- 
naden att alla nietalulelar här utgöras av koppar. Ebonitplattan bildar locket i en 
mahognylåda, som skyddar koppartråden mot hastigare temperaturvariationer. För 
att mäta temperaturen inne i lådan har man en termometer inskjuten genom ett 
hål i lådans ena gavel. 
Enär motstån<let i dessa koppartrådar [1] är sä litet, är det svårt att direkt 
avlika dem med någon större noggrannhet. Det visade sig, att de »skadliga mot- 
upptill med 
