lÖ Edvard Björnsson 
Söksanordning av det utseende fig. 4 visar. Strömmen från ett galvaniskt element 
{E] passerar från en kvicksilvervippa genom motståndssatsen CD och därefter 
genom proppreostaten ML, vilken bl. a. innehåller ett motstånd på 0,1 ohm mellan 
punkterna och Pg. Detta motstånd betecknas med N (oberoende av temp.). 
Medelst omkastaren Fa , som är helt och hållet av koppar, kan galvanometerledningen 
från G sättas i förbindelse antingen med en ledning från potentialfallstrådens propp- 
kontakter (i fig. anbrakta på konerna 70 och 80), eller med punkterna Pg och P^ 
på ömse sidor om motståndet N. I förra fallet är det således potential fallet längs 
1000^ 
il, c? 
motståndet f„ i andra fallet längs som skickar ström genom galvanometem. 
Med ballastmotstånd i galvanometerledningen bringas utslagen till lämplig storlek, 
här ungefär 10 cm. Kalla strömstyrkan i huvudledningen för s, motståndet i 
galvanometerledningen för g, och utslagen för resp. U, så fås 
Eu roätningsserie utfördes nu på det sättet, att de olika t, successivt fingo skicka 
ström genom gaivanometern. För att kontrollera, att strömmen i huvudledningen 
höll sig konstant eller korrigera för ändringarna, inkopplades ständigt motståndet 
iV mellan två successiva Svärden. Mellan varje avläsning bestämdes gal van ometerns 
nollpunkt, och för varje motstånd användes ström i positiv och negativ riktning 
0>etecknad med + eller -) för att konstatera eventuella främmande potential- 
differenser. 
