Undersökning av tenn silverlegeringarnas elektriska egenskaper 
förelse mellan termometerns utslag, då den befann sig i sitt vanliga läge och då 
den var helt och hållet nedsänkt i badet. Vid lOO^-badet bestämdes den utskjutande 
pelarens temperatur med en hjälpterm ometer, som genom en hylsa av aluminiumbleck 
skyddades för strålning från badet. Till ändringar i dessa korrektioner på grund 
av växlingar i rumstemperaturen har jag icke tagit hänsyn. Samtliga termometrar 
utom den i löO^^-badet fingo under hela försökstiden befinna sig i sina respektive bad. 
Denna termometer måste till förhindrande av kvicksilvrets avdunstning efter varje 
mätning tagas ur badet. För mina termoelektriska mätningar har jag en gång för 
alla beräknat korrektionerna för de tre ifrågakommande temperaturintervallen. Före 
varje temperaturbestämning har vid mätning av termoelektromotoriska krafter kon- 
taktstället befunnit sig i endera av termostaterna under 10 — 15 minuter. Det har 
visat sig, att det kallare kontaktstället behövt vara nedsänkt i is minst 30 min., 
innan dess temperatur hunnit bliva konstant, samt att dettas temperatur ständigt 
varit ungefär 0,02** över isens smältpunkt. I allmänhet hava temperaturerna avlästs 
på 0,01** C. De korrigerade värdena på temperaturdiöerensema har jag emellertid 
avkortat på O.i" C. när. 
III. Termoelement. 
Vid de flesta nyare termoelektriska undersökningar har man använt i 
bly eller kvicksilver som norraalmetall i syfte att därigenom undgå Thorasoneffekt. 
Denna fördel vinnes emellertid ej utan olägenheter. Först och främst får man in 
två nya kontaktställen mellan dessa metaller och den övriga ledningen (av koppar) 
och, då termoelektriska kraften mellan bly och koppar (eller emellan bly och kvick- 
silver) är högst avsevärd, får man här en felkälla av svår beskaffenhet. Då dessutom 
Thomsoneffekt Hka fullt kan komma fram i den övriga ledningen, blir fördelen av 
denna anordning mycket ringa. 
Härtill kommer, att bly av oUka ursprung eller förhistoria ger ohka värden 
på de termoelektriska konstanterna, och jag har därför vid mina undersökningar 
uppmätt den termoelektriska kraften mot koppar. 
Som lödning alltid medför en okontrollerbar uppvärmning jämte förorening 
av försöksmaterialet, har jag åstadkommit förbindelsen mellan de olika delarna av 
termoelementet med klämskruvar och därmed fått fullkomligt entydiga resultat, 
En annan felkälla vid termoelektriska undersökningar ligger däri. att ett 
kontaktställe på grund av värmets bortledning genom trådarna ej haft det omgivande 
temperaturbadets temperatur. Denna felkälla växer uppenbarligen i betydelse ju 
tjockare och kortare trådar man använder samt vidare i samma mån som varme- 
utbj^et mellan teraperaturbadet och termoelementet minskas på grund av bristande 
omröring eUer ringa ledningsförmåga hos temperaturbadet. Denna felkälla har 
påpekats av bl. a. Meissner^). 
*) Fortscbr. d. Phya. 1906: 11, 98. 
