Tenn-silverlegeringar. 
Framställning och mekaniska egenskaper. 
Vid framställniiig av legeringar med lägre silverhalt än 50 ''/o har jag utgått 
från rent tenn och en legering innehållande 50 " o silver. Denna legering förfärdi- 
gade jag på det mättet, att jag i en lerdigel nedsmälte en viss viktsmängd rent silver 
under pulver av träkol, varefter en lika viktsmängd tenn tillsattes i småportioner 
under omröring med en träpinne. Den smälta legeringen göts ut i en smal stång, 
varefter stycken av denna ånyo nedsmältes i digel under tillsats av beräknade 
mängder tenn. Vid dessa senare ^smältningar använde jag dels harts, dels fosfor- 
salt såsom tiussmedel. 
Vid framställning av de silverrikare legeringarna har jag till det smälta silvret 
satt beräknade mängder tenn och använt fosforsalt eller borax som flussmedel. 
För att erhålla gjutna trådar har jag begagnat en gjutform sådan som Hg. 7 
visar. Den består av tvä eirkulära täljstensplattor, som sammanhållas av järubultar. 
På bottenplattans övre sida är en spiral- 
Qc^O ; Cy=^0 ^'»rniig ränna utsvarvad. Den övre plattan L 
å hål, vUka, då for- 
är hopskruvad, befinna sig mitt över 
ns början ocll slut. Sedan formen upp- 
;s till en temperatur nära legeringens 
^.^ ^ smältpunkt, och luften utdrivits ur densamma 
därigenom, att ett stycke harts nedsläppts i 
hålet G^, hälldes den smälta legeringen i götet G, varefter formen fick långsamt 
svalna. Dessa formar tåla en upphettning till c:a 800'^ C. 
Emellertid har jag på detta ?ätt ej kunnat erhålla gjutna trådar av tenn- 
siiverlegeringar med högre silverhalt än ön enär dylika trådar åtminstone vid 
långsam avsvalning visat sig sa spröda, att »le ej kunnat tagas hela ur formen. 
För legeringar med högre silveriialt än 5u o har jag använt kolforraar, förfärdigade 
av bäglampskoL därigenom att .>veken» urborrats till en längd av c:a 20 cm. 
