~ ~ VIII. 
Dentalium tefta flexuofa triqvetra, antice acuminata^ 
' S)ctte ©Icig^ dliim, ellet: Drme^^DUr, fanD (t ftg fefø betcagtet) iffe t)el 
wu ubefienDt for Dem, Det ftenDe Øjieré; men Snfeccet, fomboecDeri, ec 
formobentftg !un fielDen fect ellec betragtet, enDog af De 3^atur6pnDige felt>. 
S)ette f)ar jeg Slarfag at (lutte af Linnæi Syft. Nat edit. 10. pag. 78^. . f)^DC 
ticert>ærenDe 9vuur, faa s>\\^t jeg EanO (Tienne/ forefommer unDer 9?a\>n af 
Dentalium Entalis, men meD en f)D6foi;et 2:i(ilaaelfe , at Det DeriboenDe^nfecc 
er ^am enDnu iffe befienDt; [)i?orfor og 3»f^ct<^t^ ©eneri|Te ?Ra\)n paa famme 
©teD fette^ in blanco. 3 SinleDning Deraf [)ar jeg foretaget mig, faane^pefom 
niueligt/ at unDevfoge baaDe Drmcn^ og Dvnie Sieveté ^^ejfajfenljeD/ og Ean& 
m begge S)ee(e melDe f^lgenDe. 
Drme^Sveret, eller Den ©ftcef, f)i>ori 3nfectet cpryefDerjig, bejlaaerafeit 
fajl ^alf'^artig Materie, Itgcfom Øllers eller anDre og feeé t naturlig 
©terelfe afbilDet paa Tab. VI. Fig. i., faa og i fin nati>:(ig^ ©ulltng, Da Den 
altiD frummer ftg fom en @lange i fleere eller fcerre ^Bugter. ;5)en l)ar ellert 
en ganDjFe trefantet ^figfelfe, og følgelig tre paDe@iDer, ^ooraf Den enefiDDer 
fajlgroet til ø(leréj@fallen/ og De to ør^rige jioDe fammen o^en til meD enflfarD 
^ant/ Der feer uD fom en ftelagtig fXag, og ilrceEE'er ftg [)ele 9lorer igiennem; 
men DerimoD er 5fabningen eller »Rullet i Dlorct, t)'m Ormen egentlig f)ar ftt 
©ceDe, ganDflfe runDt eller triuDt , ogragerefter()aanDettaf i ^iDDe, fra forefie 
til bagefie gnDe / ligefom Skeret feb tager af i ^^pffelfe. gra Den forefie (?nDe 
liDgaaer (jujt Der, ^\)or Den ftolagttge 9?pg ofiaDer) en fafl ^ant eller "^igge, 
fom formoDentlig f)ar gi\)et StnleDning til, at Dette @lag6 Sluur falDe6 Denta- 
lium ; og i Den bagefie €nDe gaaer dimt^ ncDerfte ®eel (Fig. i. b.) altiD no^ 
get icenaere uD , enD Den mxiit , ret ligefom et ©tpf f e af Denne fiDfle f unDe l)at>e 
I mxit tabt, eller fortceret, eller \)eD en ^DcenDetfe afftoDt. ^\iM gaaer lige 
igiemiem Det bele 9i?or, men Ormen, fom bar fit ^Jil^olD Deri, er igfefulDt faa 
lang; Dog af en befpnDeclig ©fabning, og beflaaenDe af aDjfillige tørner, fom 
l)\>er for ftg maa beffrioeé. i.) €t »po^eDdignenDe Sem meD en lang ^^al^ 
(Fig. I. a. Fig. 2. a. & Fig. 3. a.), l)iMlfet ep f ommer ganDjTe til ©perforenS 
Ormen fEi)Der ftg uD af 9?oret, men fxDDer inDfluttet inDtif Den e\)erfte ^i^op, 
fom meD fine tre uDftaaenDe gigger altiD ftaaer uDen forkullet, ©enne forefie 
C3 flumpagtige i5)eel tejlaaer af en l^aarD 09 cont^ej; 5Seen?^^laDe, inDen til m\l 
