156 SrenDe U t\ )Mi^( ^v t)f fc^ 
M Det gatinffe Ugefom af en almindelig $Jol! imellem (tg* Dg faa bk\> intet 
''an&et ent) gatin Daglig talt o\)er ^orDet , f)tøt>vt)cD [)ele ^)ufet \>cnncDe ftg trt 
''famme @prog." @. Theod, Janfl' ab Almeloveen de Vitis Scephaiiorum 
2(nDre 5SDgtri)!?ere, fom jnft felt) ei) t>are fomne faa \)iDt t Sceéning'cg 
©tuDcvingcr, \)ave Dog faa fornuftige at De ligetcDe^ betiente fig af De Icei'Defte 
Gorredeurs:, De funDe j^nDe; f. Ulric Han i 3vomaf Joh. Ant.Campano; 
en S)^anD/ Det uDeii 9}?ot'ftgclfe \)at een af De anfeeligjle iblant D(m, Der i Det 
femtcnDe Seculo f)ia(p ©tnDeringer paa §oDe, og Der^eD fouiente at blitze $5ifp 
ferjl i Cortone og fiDen 1 3^cramo. 
§leere lærDe Correétores , fom Joh. Lafcaris, Sigifm. Gelenius, Nic. 
Gerbclius, Franc. Raphelengius , Frid. Syiburgius m. f. pnDer man ^oé Joh. 
Conr. Zeltner uDi Correåorum in Typographiis eruditorum Centuria No- 
rib, 17^'^- 
*act t>ar De (sIDre ^Sogtri)ffere et) allene om at giere at i>c?re fcl\> IcerDe, 03 
at^oIDe lærDeCorrefleurer: JDere^ Oni!)9ggetigt)eD for at beforge alting paa 
Det alleraecuratepe gif enDnu i?iDere» iS\)enDe ^Templer fanD wxt not til at 
t)ife Det. 
Aldus Manutius forfifrer feb uDi fortalen til Platonem, Det giorDe f)am 
faa onDt, ^\)or ban, al (m DpmerffombeD uagtet/ cnDnu fanDt n^^gle ijn;f fcil, 
at {)an for ^t>er gierne \>i\lt lagt en ©ulDpenge, b^^^De \)<x\\ Derr>eD funDe fv\aet 
Dem bort* Theod. Janflbn ab Almeloveen beretter I c. ?• 4t. om Rob. 
Stephano, at l)an efter Den fæD^janligc Corredurc plepeDe at opjiaae b^ertSlrE 
l^ift egbet i ©aDerne, 09 tillegge Præmier for en^\)er, Der enDnu funDe pnDe 
nogen ?:rr;ffet)l. 
©i)lDenc ?llDer! Det Mx ilDe, fefgenDe ?tDeré53ogtrp!fere et) v>are af fam# 
me ©inDela^y og FunDe t^ife famme S^DclmoDigbcD^ ©eiat^ærre Dette begi)nDte 
cg btDfet og l)^ at flaae feil. §olf inire nu iffe meere faa VMllige, fom ?$ran^* 
mcetiDene forDum, Da Joh. Fauft bragte Dem Defevfle tn)f'te®ibier» ©eftge^ 
at bai^e bctolt bam (£ti)f£'et, om ep fulD faa Di;rt, Dog licjlen ligefaa got, fom 
Codices Manufcripri l)a\^De lo|>et. 
Sofl'^cre, 3;iiD efter anDen, befatteDe fig meD^Sogtrpffcrrct; lofiorre b(et) 
SSegerneé 5:a(, jo v^anfTeligeveDereéSlffvttteife; jo minDve Dere^ ^|>rtié. S5og^ 
trpfEerne faae fig ofte t^oungne til at ov)eviaL^e Ku'ei? Oplag til S^ogfer^rne, Der 
og t)iOe le^e. " ^e finiDe nu til ^^'icD neppe bcfiviDe De Onifcjlninger, fomDereé 
gormceuD "oaxt i @tanD til at ooevf onmu. 
Q^eD SorDeelen falDi tillige Slnfeelfen, ^onjlen tilforn ^a\)De wnt uDi, 
faa iP^nge ^eI(}anDen enDnu faiDt i Øpnene* S)a Der i begge ^enfeenDe er) fiott 
' meere 
