186 S(f^rtitt>tutg 
■ -- I ha I - - 
Deflein, og jage^ fra pne beflcmte @tet)ct:, fegeuD igien til »^a\}ct fer Den« 
beftemte^iiD, og max faaDan f)ani5 ^oruroeligelfe nogle 2lar l)am continue- 
red, fanD Det me naturligt, at giifen (fper DeSti^Der, ogtagerenanDenToug 
til anDre ©teDer, b^or Den pnDer Det roeligere for fig : 
©ernæjl fanD man og tage fom en grunDig Raifon for gifFené Sragang, 
Ilt, naar ^aa'^oM S^cengDe af ©arnlæufer, Der iffe taaler faa (tor^pngDe, foni 
cn "S^csngDe Sil? 9i^cr af ftg, fpnfer mD, og b\mx meD fin l)clc SilFeaioiing lig* 
gaiDc paa SJunDen, og| alt tillok blim' til en vaaDen og (linKniDe SJJaterie, Da 
cv iffc at unDve, Det Sijfcfrobcn ifi)er De ©tcDcr i Det miuDjlc for cn 3:iiD fotme^ 
Dcl{> Den Deraf fommenDe onDe ©tanf , foruDen atfamnie (iinEcnDe*Sktcvie for* 
aavfager en flor ©amling af lU)i)re, nemlig ftore 9\o\)fi(re/ bcflaaenoe af 
iSvngDe, Opringere, ^aae eller ^aj; ^aabvanD, ^aafieving/ »foaamau jc. / 
for l)\>ilfe alle jlige SlaDjler er Den {iovfce Deliceat gaac efrer, ogop^olDeftg 
t?eD. 
g^u <tger Det fig feto foruD, b^^or cn ^ængDe af pige 9^ov>ji(Fc op^olDe ftg^ 
De ©tcDcr niaae enDelig De anDre minDre §t|Tearrer tTpe for; 
©aav^iDt fiiiDcr man Raifon for gijfcrieté Slfragelfe paa De ©tcDer forme* 
Delfl ©arnbvugct; 93iDcre fanD man cp granDjfe i flige §ii?crigct6 /)emmeligi 
I)cDcr/ m;n uuia o^evlaDe Det Den SlUevbopcflcé Providencc;, Der pprer alt til 
?S^ennetTenei? ^ejle, tager fra ct ©teD cg legger til et anDet alt efter bané et^ige 
Q3iiéDome SunaD. 
^cr niiun jeg afbcDe min DigrelHon, Der mamz falDe Sceferen ficDfomme# 
lig, Dcrfom iffe bapeffe gorncDenbcD Dcc\) mig tiUcD Denne iieplig^eD at give 
ten rette Dplpsning em ©avnfitfcricr. 
jeg fonumr til VcaQtn i fig feft> igicn, Da ere De DerunDer forcerende 
fsifcptaDfe, fom tillige mcDDe tHuDe forbcnulDre ©tcDer, gier ct jlort ^irfo 
©egn, nemlig «i5rc£;c9Pces, ^cUe/ (DficncsrfioiDen, ©vobar, Gc^rc* 
ren, Z^^^belroc^, ©tcruc-gcfi, Øi:øf:<s>6 og Kallcn, paa alle Diffe ©teDec 
ligger fvemnKDc^^i|?eriDe foruDcn SiiDbyg^røe, og fanDuDgiereet ?Jnral igiflfe^ 
rieté 3:iiD a 4 til 50G0 5}iCnnci?er. 
^aa alleDife ^tcD?r bruger man intet anDct ^(IFereDjTabenD^aanDfnore^ 
b\>ormeD Der Dog paa cn SSaaD mcD 4?KanD fanD, naar ^ifFenet gaaer til, 
at>(eé 20 a 30 .^unDreDe, ligefom gijTerict fanD pppig ogQJeprct fapelig, 
tbi De fanD ofre blitjc ligv3enDe paa 2anD i a 2 U^^er, og naar faa treffer inD i 
gerjlningen af gijferiet nemlig faa længe Februarii^OiaaiuD^^arer, fanD Det iffe 
faa flovt ifaDC/ Da ?ifP:riet cnDDa iffe cr af Den SBclang eUtrSJapDenbeD; men 
falDer Det inD i Martii ?D?aaneD; Da gijfen alleretJc bcgimDer at giveQ^eite, fom 
for er melDt/ Der cominuerer til 14 April i Det langfte, DagiorcnUgeéganDt? 
lepe 
