om gij¥emrne i ^lo t Uanlmt 195 
$æn9ilct/ I)t>or5 t)cu faa Icenge ^am' mctint)jTuttct, uDcn at ^a^e fin friOang 
Suft, creperer Doø paaUDrepfen, faa at tien niint>jie Seei Deraf opnaaet 
éfa&eccn^ .Øi)cmcrf^, og femmer 55)?enneiTcn2 til ^\)m, 
Sien i nor&fati&ene fangcé ©ilDcn allene mcD ®<irn ; fom i^cefger @i(Dén, 
ligcfom 19taliferne eller S3aanDcne i ©arnene ere ftore eller fiiiaattl, 09 Derfor 
er man gierne forfinet meD ©arn af (tørre og minDrc Slaffer at bruge, (igefont 
©ilDen FanD falDe itl i fine \)ifle Slaringer. ijjiffe ©arn kiigeécmcnpaaS^st* 
ntng, fom man falDer Det, Da ©arnene 6 i 3:allet/ og f)^ert ®arn regnet tt( 
12 ^^a^ner, binDeé meD nogle garner Soug uD fra SanDet/r ogfcettei^ fyn\ i 
bet, naar man merfer, @iiDen (taaer ncrr t>eD SanDet, faaDant falDeé at tage 
©ilDen paa ganDfceining , og af faaDan ©arnfcetninger f)ar gierne 5BaaD 
tttenDe at fcctte paa aDflPillige ©teDer: €ller og man bruger Dem paa ©ribning, 
M er: ^an legger ftg meD en SSaaD om Siftenen uDe paa en giorD, [)t)or mau 
«f iOJaagené t>ifle ^ienDetegn om ©agen \)cD Dené glugt og UOraab , fom 
fFerne er fpnDig paa, merfér at ©ilDen ^olDer ftg, og l)ar en ©arnlcenée af 12 
til 20 @tpff er itebenDe efter ^aaDen , Der Drioer uD efter ©øen , Itgefom 
ben blcefer, eller i (tille ^ei)r, Itgefom ©trommen QdW, Da flig ©arnlænfe 
cpfanger ^t>aD @ilD, fom fommer Den t Q5epen. 
3 morfere og tpEfere guft for begge ©lag^ ^i^ttk, jo beDre gangff, 09 
naar fiuften er Elar, og jlcerB ^aanené ©fin, |iiffct©i(Dcn ftg neD, ogoerfot 
maae De alt laDe ©arnene fpnfe paa Den 3^iiD faa meget Dpbere ncD i ^anDet, 
at De fanD naae DerneD, [)t>or ©ilDen ftaaer, Dette merfer De Deel^ paa ©tranD^ 
maagené ^lugt f^opt eller lai^t om ©a.gen, Dcelt5 Ijax man inventeredet©lag^ 
garn faa falDet, Det er et langt fmalt ©arn a 40 til 60 Sa\>ne, fom mau efter 
pn SængDe laDer fcette lige neD tgiennem ©een, naar man Da tager Det op, feer 
man ftrap af Den t)^x^aci iiaamu ©ilD, l^t>or Di)bt gtifen (taaer, fom man Da 
tager §a\)nemaalet af, og Derefter paffer, f)Dor Di;bt man ilal fynh fine ©anv. 
veDifab faa\)ei i^eD ©cetning fom ©ribning. 
2)e, fom benptte ftg af Detre ^unflgreb, EaiiDpaa (tne ©arn faae ©ilD 
110E, og De anDrc paa Den ^JiiD jlet intet ,^ forenD SJaanjfinnet gtoer efter, 03 
guften biim tpffere, Da Den gi^cr fig op i ©øen igten. 
QJanjfefigft er Den at opføge og fange, naar i'ujl guften 09 ^cDret foraii^ 
trer fig fra t^f til flar guft, fra flille ^epr til ©torm og vice verfa. Da Den 
og foranDrer fin @ang og Dpl)olDi^jlcD, Dog Den ganDjlaaenDc ©ilD meere enD 
Den rette ^at^filD, fom foran iiiclDt. 
©a Der nu paa iaai)an ©ilDft'orD jleDfe gierne op^iolDe fig @pring^t>afer 
meD anDre (tore S^Mkt og fleerc ©lag^ 9vo\)fi(?e, Der jager ©ilDen tuD i ©ar# 
neue, faa vegnev De ^illeve/ Dev ligge paa ^JiorDen meD ©vit>egavn ftg bet fiM; 
■ " ' b 3 en 
