198 $t<T)Cint)tin9 
mange 2(av fiDcn opf)o(Dr misen^imeé StiD, og i Den 3^i(D meD jlørfte Plaifir 
træfPet 150 Jlore @ei), 09 Det faa fovt jecjEunDe faae tingel meD (Sneren neD, 
og trc^Efe gilTcn inD; S5en SRaatJe man clleté i jlige ©tremme bi uger at pife 
Den paa, ev enten ©ragooDDer 12 a Savner (ang, fommanfa<tcr for @ep* 
biergct/ naar man feer Den tlaaer \)eD SanDet, DennD l>el)0\)e6 fun 3 "SRanD, 
fom Da træffe ^aflenocDen i SanD, Da De t ct ^afl oftefanD fplDe 233 fmaa 
58aaDer, eller 09 De bruger mcD en liDen $SaaD at roe omFring t ©tremmen 
meD en uD^engenDe ©nor af nogfe faa ^amzt meD en S)leéftng ©treng og en 
liDen Slngel i (SnDen , [}\>orpaa mange i jleDen for Sign bruger b(an?c 5in, flebt 
paa Slngeicn ; ^'Jaarjuan Da roer meD 5SaaDen maaDelig fort, og ©noren meO 
Singelen flpDer o\)cn paa tlrap efter ^-flaaOcn, leber ©epen t»g)obeta( bag efter/ 
og figefom mi fpilU fig meD Den blanfe SIngel, faa Dc Fappeé om at fomme f^rjt 
til ICrogen, og biDe u 
S5ette at roe faaleDeé efter ©epen ffeer &e((l paa De@teDer, ^\)or ©trom«! 
meneerflærfeft og farligft^ og ©epen meeflopl)olDerftg, faaatDe(tore^:)\)ir\)lec 
i ©(remtuen, FanD fnoe Q^aDen mange gange em, at Den af Slarene co FanD 
regiereé, og ofte Eantrer S3aaDen Derov>er, faa at DervnD gierne aarlig i De jlæife 
(Strømme jTeer faaDan ©eejfaDe paa^olf, fom Dert>eD om!ommer; 2f)i naat 
©tremmen paa flige ©teDer t)eD npeog fulD 5)^aane, famt inDfalDenDe tillige 
pcrrf ©torm t ^loDené 5;itD er paa Det jlærfejle , cr Den i ©tanDill i ftneopbe 
^Dirt}ler eller Vorticibus at neDtræffe De jlerfte garte^er, i Det minDfle at 
giore Dem uvegicrlige, faa De maae Dri^eé[)en paa flipperne og fnufeé, ja! 
De jlore ^'^a\fi\^^ maaz gitjc fig tabte uDen at trænge figigiennem, naar@trøm^ 
men cr paa Det tlærfcjle, Der f)ar ofte mm €>:empel paa i Saltene ©trem en 
l)a{s> SJliil fra ^obøen: 2lt ^v^alen l)ar arbepDet faa længe moD ©tremmen/ 
at Den paa Det fiDjle ^ar fpruDet Det flare 5SloD fra ftg^ og man ^ar funDet fra 
SanDet af, fom er ncrr Dev\>eD, ^ere ^an^ Srelen, famlet meD ©tremmen^ 
©ufen og S3rufen, og f>ar Dog omfiDer maattet Dantfe tilbage efter ©tremmen 
ganDiTe uDmattet, faa Den l)ar jlaaet §are for at Drit^ei^ i 2anD/ ogmanfuppo- 
nerer Deraf, at \)eD at jliDe noget tejlinD\)orte^, l)t)oraf iSloDet (Irømmer, maa 
Den Dog omfiDer tage fin S)eD Deraf, <!ient faa lang 3:iiD efter, og faa langt 
borte, at Den iffe fanD bliiH De f)oégvænDfenDe til 9?ptte; ©aa jlærf leber Denne 
©trom imellemflunDer, at man paa SanDet ligefom fpneé at fienDe et ©lag^ 
SorDfFieb unDcr goDDcrne; %\a (lige ©teDer W^^t ©epen fig meejl. Dog 
Ufe paa Den ^liD, Da Den funDe iffe regicre fig, men naar /g)^ir\}|erne Q'mt 
jiDt efter, og Da \>0H De fmaa ^aaDe ftg alt for pDirlig/ 03 Derfor ofte maa 
fcrtte til. 
@aa 
