350 Un tevføgnirtg flttgaae nbe Vim in ertiæ> . 
til ^J^et^cEocIfc og ^^tle. €n uenDdig li&en ^raft t>il t)a fætte t)ct i en uenDdig 
liDcn 5Sa>ægeire, og en uenDcUg liDen (iig moDfat ^^'raft mi igicn opl)o(De Denne 
5Set>crgeire. feev altfaa af Det foregaaenDe, at man \)eD Det fæDi)anlige 
UDtrpFafvis inertiæ t)at; forjtaaet fnact TlioimmtQ Smpenetrabilitcet, fnatt 
Den ttlfirceffenDe ©runDiS ©ætning, fnart §victioncn, fnart Segemerneé Slafli* 
citcet, ogfnartDen 33e\)cegc(fe/ fem De fpne^ at giere im&D ©laget* €n €onfu'^ 
fton af Denne maa Decfor billigen uDDrit>eé af ^{)pftfen/ og en[)\)er ^ling 
falDe^ mcD ftt cette 3]a\)n. 
P. S* gfcer at Denne 2iff)anMingt>ai:i!ret»en/ ^a\?er ^r. S^aaD Suler uD^ 
gi^cn Det fovtrcjfelige QJerE: Theoria motus folidorum &a jeg()aiKC meDfær* 
Deleé gornoDelfe funDet/ at ^an DcruDi m:g:t l)av fovmUDvt &ané forrige ^cenEc* 
uiaaDe om Vis inertiæ. Pag. 36. §. 95. ftger t>an faa(eDe6 Derom; Inertia — 
vocatur etiam paffim vis inertiæ, — fed fi vis definitur per cauflamquam- 
cunque, qua ftatus corporum mutatur, hic in ifta fignificatione neuti- 
quam accipi poteft, Ejus certe ratio maxime difcrepat ab ea^^quadeinceps 
vires agere oftendemus. Quare, ne hine ulia confufio oriatur, nomen 
vis omittamus & hane corporum proprietatem /impHciter nomme inertid: 
appellabimus. 
T..T 
