352 ^ff)ant fitt g . 
troe cn afilDDcn'oe i?raft ; ogt)ctcri ftg fcl^ifEc mm^&enftgt, at gtereOcm Denne 
dlu iixi^i^; 3cg ut^beDcc mig allencjte 3;inaDe!fe fot: faa\}iOt at fætte benne 9^ct 
©rcenDfcr, at man ifh [ixaj^ ^c(t)et Denne Sgenjfab for eu oprinDelig ^traft. 
IKcn ^£rfarcnl)eD/ v>i( n^iironianctne ftge; læceroéDog, at vMj]e£cgemer[)at)e 
en faaDan afftøDenDe Sgenffab! ®et ev fanDt/ men iffe Erfaringen, nien en 
Deraf urigtig Dannet gornuftjlutning gier Denne ^taft til cn oprtnDelig, ®et 
blim altfaa min ©PplDigbeD at Icgge ©anD^eDen af Denne ?Se!ri)!Dning ^ iffe 
i>eD npe ^i)pot[)efev eller fubtile gDcnuftlTutningev, men paa en enfelt og tpDelig 
?øiaaDe for ©agen, at en^i^er, fom \)i( umage fig meD at fo(ge Denne UnDer^^ 
fegning , maa b\'m ombmi^ Derom^ SmiDlertiD ftreffer min €\)ne faav)el fom 
min ^enfigt ftg iffe t^iDere f)er\)eD, enDat iMfe, at alle- ^iDinbiil i 9^atuv(ceren bzi 
FicnDte Srfavtnger, fornemmelig De/ [)^orpaa §crfi^arerne af Den afftoDen^e 
^?raft bmabi fig, alDeleé iffe bev>ife Det, fom De Deraf fege at bet)ife. 9?aac 
maniMl Damme meget (Irengt, bemfer jeg altfaa iffe egentlig, at Der gi^c^jTet 
ingen oprinDelig affteDenDe ^raft* ^an PanD \)el betiife ^eD nogle gornuftjlut« 
ningev, at Den alle ^S^ateriené minDjte ©eele, eller alle Sttomer till^erenDe til^ 
treEfenDe ^raft fanD if!e Eomme o^ereené meD Den Dem tilegneDe afftoDenDe 
^raft, efcerfom Difie it?enbe ^rcefter, De \>m lige flcerfe, \)ilDe op&cet)e 
^inanDcn; men mx Den ene ftajr!ere enD Den anDen, fåa maatte DogaltiDQStrf« 
ningen rette fig efter Den frærEejie, uDen at Den anDen fimDe uDretteringejleSlffioD 
eller ^iltrefning. ^tn jeg ^il tEfe gierne Qm blotte enDjfient rimelige gornuft* 
jlutninger faa ibr ^cegt. ®et er mig noE, naar man inDrammer mig, at 
man iEfe l^ir D^et til at betiene fig af en ^raft til at forElare naturlige 5ilDra^ 
gelfer meD, om [)vié (g);ijlence man [)a^er enD iEfe timelige 58ev>ii^. S^i iTulDe 
Det bli^e S)JoDe, faa t^ilDe Det blir>e Det narmejie ©friDt til cn nye jf olaflilf 
^erioDe. 
3eg ti( fmit (aDe Den pore Vtmton) fom ^abet ti( Dette uægte 55arn, 
trojDe frem, for at l)Dre paa ér>aD 9}?aaDe ^an l)ox fe^gt at tpfe Det i .fulog^ion. 
i[)?an \^ccD/ at ^an bar tjæret een af De ferfte, fom bar fegt at foftte $f)t)ftfen 
paa en matf^ematijf goD, og t)am fatteé ifte [)eller paa mat!)ematitT.^ri;Derie tit 
35e'oifct paa Den affloDenDe ^raft. 3 SllminDelig^cD maa jeg giere Den Sln^ 
merfning t)eD Denne Se9ligf)eD, at aD{!itlige mat^ematijTe iRaturlcerere i r>ore 
?:iDer fi)nc5 at troe , at naar De f uné bringe Dere^ |)i)pot^efcr i atgebrai|Fe gormu^ 
ler, og infe l)S>oml De famme (FiEEefig meD 3agttagelferne, faa ^a\)eDenaaet 
Denjlorfte ©raDaf^iéf)eD, fom er muelig i naturlige 5^imj, ligefom man iEEe ogfaa 
EunDe uDtri^EEe De £artefian|?e (FrueDanneDe ?)3iagnetDee(e meb algebraijfe §or^ 
muler, og anbringe DenDpbejleSlnalpfe Deric^eD, uDcn Derfor at giw DijTeffrueDan^- 
