om fcen ofilebcnlie S^mfl. 
361 
uDi)a(9t @e((Pab fra en fammenlaben ^ob af Zobelen, om WiUn man (ige fa^i 
liDet, fom om ^attmn, fanD fige, at Den tcenfet. @aat)anne»f)ppot^)efer fore# 
jlille en S3o(t/ meD ^\?ilfen ^^ilofop^erne fpiHe ligefaa miQm, fom ©maa^ 
Drengene meD Dere^. Qeg er ifte pellet faa mt^unDelig, at jeg iffe \)ilDe laDc 
en()i>er i 9volig^eD np&e fin gornepclfe ^eruDi, efrerDi Der Dog ilal fpille^, Sien 
jeg forlanger fun, at ligefom ztl)mt anDet ©pil er inDrettet efter t)iflfe 3^egler, 
faa ffulDe og ^ppotl)efefpiBet inDrettet efter De jtrengefle £ogi(fe Stegler. 
bar begpnDt at ^olDe Det for ^eDanterie, naar een \)ilDe foreDrage fme^a^er ien 
orDentlig ©lutntng^ Sorm; efterfom Det laDer alt for affecteret, og man funDe 
iagttage Den famme gogijfe @trengt)eD i en fammen^cengenDe ©ifcouré, fom i 
en@lutningé gorm. ©perémaaleteraHenc, om@lutningé§ei)lene i Dette Sal& 
falDer faa let i Øpnene. 3eg iroer man maa foare nep i alle focere 5:ilfcelDe; t^i 
»aar Heutort, JTIulTc^efibroeC, {Scarefanbe og 2)e|aj3ulicr6 tilligemed 
XVolf og aSaumgamn i Dereé SRetap^pftf iKe ^ar funDet giøre Det/ af &\)em 
ffal man Da \?ente Det. 
Si ^ 
