Johannis Sainovics 
Ungaterøel h 2mttmi ^WH 
O^erfat af fcet SatmiTe \)el) 
M» R. Fleischer* 
Sil M f ongefige aBi^enfaktiie^ @e!|fa&. ■ 
^\ct kongelige Q}it>enf?abevncé @c({f ab maa|fce forunt)re ftg ot^er, at 
je9> fonl ellers ^avgiort^e a)(at^cmati!Tc/ og i QJefonDeriig^cD, DeStilro^ 
, nomi|Te ^iDeujfaber til intn»|)o^et'fag, focdceggev Det cn'2if^anDUng, fom [)et:cc 
' f)en til ©prøgEonpnu 3}?en Detfom Det [)oiDe\: Det V)cerD at unDerfage ^ingm 
nei^ere, (fa( Det fee: at Det ep \)at funnct l)a^t parre ©riinD til at tjente af no^ 
gen auDen en UnDerfegelfc af Dette @iagé/ enD af mig. S^i man (Tal alDrtg 
faae befiemt Ov^ereenitcmmelfen imellem Sapperneé og Ungarerne^ ©prog; meD 
minDre Den, fom anjliUer Denne UnDerfogelfe / enten er en foD gap, fom op^ol? 
Der fig iblant Ungarer, eUer en Ungar, fom Imt iblant £apper. ait, ^v>aD 
cnDog De IcerDejle 'SJJcenD af anDre golfejlag f anD ftge ^erom, blim aljene mt> 
rimelige ©isninger, og fommer alDrig faa t)iDt, at Det EanD anfee^ for afgtort 
mcD nogen QJie^cD« Og ()eraf tænfer jeg Det er fommet: 2{t enD|Tiont alJereDe 
for lang 3:iiD fiDen J^r» ^vu^bcc^ Den ^ngre, og efter l^am mange anDre ^ap^ 
i Dere<5 @f rifter tpDelig gotgiort/ at ginnerneii? og gappcrneé @prog fom o\)er^ 
een6 meD Ungareru;^, ^ar Dette Dog meget liDet, eller jlct intet giort De ScrrDe 
opmerEfomme. 3 Det ringefie \?are Der mange af Dem, Der, Da jeg\)ar fommet 
tilbage fra ginmavEen, og paajloD Dette famme, alDeleé eppilDe troemig; men 
SRnnn 3 anDre 
