62 P.K.A. 33etotigt)aa6pco^^^onftett^tetgfeliflt9?t)tter 
JitnDe foftime til nogen tplicltg ^un51¥a&, utcn bei> Ort) og ^alen/ 
i faa S!)laatc i fornuft »goprm entogfaa bt^m Xak-^onfttni 
§. VII. 
J^m fmt et btftc Det if fe gtbe t Un gamle ^tftorle / i 
fcct i tm niørfe og toanffelige gofttom, de originibus genrium , om 
nirtn ()abDe fitlt>fommen Oplrjémng om gamfe ©prog, om man 
Dtfcfte ttlfulfce Dereé Cprintelfe / Dereé ©ammen^ccng og ^orfplnnt« 
mng fra een til anDenI ^ngcn fanD {)WviU beDre tocere 2>ommere/ 
ent) l»en lccrt>e Leibnitz. 
J^ané defiderata circa lingvas populorum ad Dn. Podafta, In- 
terpretem Cæfareum, transmifla, fom Feller ^ai* Ifltet tnt>t't)ffet 
Mifeellanea Leibnitiana, p. 49. Num. XX. Degi)nl»er f^nt raa(et>C^: 
Cum nihil majorem ad antiqvas populorum origines indagandas 
lucem præbeaf, qvam collatio lingvarum, fæpe miratus fum » Geo- 
graphos & peregrinatores de lingvis fcribere negligentius , nec fpe- 
cimina earum , nifi raro , exhibere &c. S)et er toel ret l)ba6 Der 
melDeé i uffenbachi metf ttJurD. S^etfen p. 199. T. i. at f)anD flfal f^au 
feareD von der Hårdt i.^elmrt<iD: 2it mm fif Pet; jl og vifftftUn'^ 
(lutte Origines lingvanm Originibus gentium , fotftaae/ Om UtaH 
^ai?De fUftreffeligf unDffab de Originibus gentium. SSJlen naar Den 
itu ^mé, t)i)orfore |?ulie man iffe bruge Dette Argument af affini- 
tate & origine lingvarum, til at ItDføge Originem gentium, Itge 
faatoel fom man i anDre "BiDenf^aber i SEKlangel af demonftrativi^e 
og apodiaiffe 'SSebtifer/ maae bruge argumenta probabiiia ? ø^aar 
man f un føger at uDbringe Probabiiiteten faa totDt flfee f anD og tffe 
laDer jig nøi;c meD lofe/ inanes conjeåuræ. 
$. vm. 
5eg frocr HU, jeg tager feU, om jeg (iger, at OtD ©ranfF' 
nings jionften enD og fanD ttene til Oplt)^ning om bore SorfccDre^ 
Sentimenté i 33iDenj?aber/ og t faa 2!)laaDe fanD nogenleDeé boDe 
paa 
