Ott, paa fiimmc SJlaaDe, foin en ^tmmif Der fommer i en (m 
mDtløftig ©tal)/ af ©aDemeétun&f^aVfoi: at ^aueOabn og?Rt)tte 
fceraf, faa (cen^e H op^oioc f^er. ©cn ncftDccitnDe 2t(rtanMil)« 
fottm &ct (aakUS, at U, fomtm anixt, maae kfjttte paaOit>/ 
09 fcti¥affen Ctt • ituntiTaø. 93tUc t>i ^abe Den gaiiDfTe aff?affef, 
Da hiim ogfaa a( anDenQ3tDenfFa6/ fom Den/ Det beroet en ()eei2)fel 
^)aa OrD/ en løé '^t^gning/ uDen®runDt)oID. Duæ funt veriratum 
I ideæ, ftger Clemens Alexandrinus, Stromar. Lib.^. nomina & res, 
norainibus autem ignoratis ipfæ qvoqve res neceflarid ignorantur. 
§. XIII. 
(^nDelig er Det ifk fiia meget Derom at (jlore/ <ft ftebtfe Ety- 
mologiené 9^t)tte/ fom at ørnge Den ret. 5((t t)t)flD Der figeé/ etler 
weD 5øt)e fa«D ftgeé fterimoD/ figter alfene ttf SDlté&rugen af Denne 
<2>tDenffa6/ at Den iUt anfcegge^z eøer an\)enDeø ret, tf fe moD Q3f' 
! DenfFafecn fefi>. SHtébrugen fanD giøre, at Det/ fom t fig fefu er ni^t« 
tiQt, bltoer til untjttigt. 3 23iDenffaber t feer bør een / Der opofrer 
ftg Dertil/ ^abe fært/ at gfere et fornuftigt 23a(/ og at flattere enl)ber 
^jing efter |in rette inDDorteé ^mt, b^nD maae biDe, altiiD at lja\>t 
ftn-^enftgt til finem ultimum, at trille Det fubfidiaire fra Det prin- 
cipale, at gtøre $or(¥tel paa Det meere og minDre JornøDne. 
2)et er Derfor en?miébrug af Dette Smdium, om een bil ftaDfc 
Mibe fiangenDe beD ©fallen, om r)attD opl)olDer ftg beb unt;ttige Un-- 
Derføgninger/ om ^anD fxngiber ftg faa ganDfFe og alDeeteé til at efter- 
for(¥e OrD/ at ^anD alDrig fommer til tingen/ Der betpDeé ueD OrD. 
^f)t ^i)or meget man enD ogfaa bil giøre af Ctt og OrD - QJi- 
DcnfTat)/ faa er Det Dog U'imoDjtgeltgt, at OrD i; (tg fetb ()abe ingen 
Sitt)tte/ men iffutt for faa uiDt De ere invoiucra rerum. 
!23i bøt Derfore bruge i^rD paa fammeSOtaaDe/ fomSeneca 
forfOJfler om Chryfippo, Lib. i. de benef. Cap. 3. Chryfippus, 
(iger ^anD/ penes qvem fubtile illud acumen cft in imam penetrans 
jt verita- 
