lp c. H. ^f^anblin^ om giyftiemetneg Difian c e k. 
Uq l)av anfett i Den føiftc ^att af mmSTffjanDHng; tf)i (aMjccie, at 
«f 2 (^tmmvi fom fittc fti-rt^; t)e& ^tnanDen < ^immclcn / Den eenc 
foranDrec ftt ©teD fofmeDelft RefractionenuDi3orDené-g)bicbel/ faa 
ff Detfe f!ni-t, at ten anDen fomntrcr Itgefaa meget ftt@teD/ og paa 
famme 93taaDe, faa at jeg følgelig fommer til at obfervere ligefaa 
ftOl- Parallaxin, fom Refractionen afDttg MV (lect/ ^ttOtaf feeé, aÉ 
Det er itfe en ItDen goi'Deel, at tnDrette jtnc Obfervationer paa Den 
WMtf (om jeg forl^en ()ai' U(f\;mt 
3^g ^>«ir alDtig f unDet bti?lt Z^M m Syftemate Copernica- 
no; Den ftote SDtcengDe Obfervationer, og De mange Phænomena, 
fom alle nope ftemme tnb meD Det, Oebifer meeit euD fulDf ommen 
iiof, Deté iHtgtigl)eD/ men Dette f)at Dog altit* meget frapperer mig/, 
at enDogfaa De nccrmefte (gtietnei* flulDe \)<xu (aa u enDelig langt 
botte; jeg f»at Detfoit ftrocbt, at fore Dem noget narnnere til oé, men 
fci^aD ^i;ffe jeg DemDi ^ar^abt/ fimmv anDtt bcft, jeg funDe felt> 
maajfee bære partiff 2)ommer i min egen ©ag. Sjette maae jeg 
ogfaa l)øt)ligen formiDre mig om, at Den biife ©faOere paa faa 
mange ?£RaaDer ()ar ffinlt @f åbningen for oé; ^anD l)ar uDen ^tbibl 
btlDet, at ©ierningen jlulDe ligne jin ftore a?tefter; fom f)anD felb 
itu bil linDeé uDen af Dem/ fom føge og leDe efter ^am, faa bil ^anD 
og ifftf at t)ané ©ierninger f¥at fienDeé uDen af Dem/ fom ranDfagc 
nøl)?/ og giøre jtg Umage for at ftenDe faa ftor en SDtefteteé 
SCrbei;De, ^bilfen bære gob og ^riiéi 
fll SS'bigl)eD, 
