190 IK. ( gieleng Ul?øt)eltg^et>> 
til nit l>ct exifterende, forfwae ottt ut u-fii^cltge QJoffcn. er 
Mtc fioi-c<23ccrenmucIigt og k)tr Wigt? faafvmitbetMet) fanl>v>cci-cft 
fnrnmcnfat; UKninaae M tmtimoi) tumnUi^ bc^re et (tmpel <23a!' 
jcit/ faa følgei* u-imotfigelig/ at t>e ftmple Sccfcnci- faa langt fra 
ifh ere u-muelige, at l>c meget mefe ere i Clafle mcD tet aUetljcyefte 
og fttlC>fomnefte af alle ^(sfmw, 
^i:fHjenSni?e mane man agte/ af Det fom gtør/ at tingene 
ete ent>Clige (finitæ) er Realiteternes Limifation. golti i DOlté 
gciftnnt) et) alt finDcé/ ()baD fen funDe tocnfe, forti Det iffe ftnlieé i 
tm paa Den fulDf omnefte iSlaaDe, Derfor er boreé ^orftanD enDelig: 
SigeleDeé forti i^ore kræfter ei; funDe foretage ftg alle <25trfnmgcr/ 
fom funDc iiwffcftteé, Derfor ere De enDelige o. f d. faa man maae 
flutte, at tingene (tgeé at Dceret Den fdmmeGrad enDelige, i t)HU 
fen De ere limiterte, eUer for faa HDt Der ftnDe^ f)oé oem en SWongel 
afRealité. 
§. 4. 
9}?en Da Det mt u^rimeligt at Diffe ftge/ at Det mangler, fom 
er intet/ faa røaae Det fom fattesJ alle De enDelige 2:ing , noDDcnDig 
ftnDeé nDen for Dem, og følgelig maae Det Dcere i et^ccfen/ fom ifée 
er enDeligt. SOlen Det fom itU er euDeltgt er u-enDeligt, |tDen Dtffe 
to 2^ing er contradidtorif^e/ følgelig maae alle Diffe Realiteter ftnDeé 
tDet U'CnDelige Xcefmt faa Det^ Definition blmVf at Det iffe f)ar 
Limitation eller iJDTangel paa nogen Realité , Itgefom tiYrttmoD De 
enDelige ^ccfener ere Derfor enDelige/ forDi.De Ijaue en SHangcl paa 
Realité. 
©eraffeeé/ at De aUerforfte fornuftige S:anfer fombi fmiDe 
Qiøre oé af Dore (Erfaringer ouer Singcne wileDe oé til Denne U'imoD« 
ligelige ©lutning/ at forDi Der ere enDelige ^ing til, maae Der og 
nøDbeii, 
