muns incD Den f)ø\)( 'Zante , fom t)( Oør gtøre oin Den totifc 
^iié()olDnmg, fom ellcré nit oDerkttifer om at ^lat^e ©teD i Denne 
"SSerDen, faa fpncé Det f)eaet iftc biUigt dt ffntte af De fccDwanltge (Jir« 
faringer/ at ©telenc adene fcKoc ttl/ fop en forti^ttD at lebe/ og ftDen 
reent at jorgaae. 
SDten Da man Deraf tWe ganDj?e fulDf ommen tanD ot^er&eDlfc 
(tg om Den©anDt)eD : at ®uD itUfib toil til intet cjiere De fornuftige 
©iele/ ftDen Denne Erfaring flreffer ftg til alle Qireaturene ( ?{imtn* 
Dclig^cD, faa er Det noDig at eftertcrnfe t)t)aD Der t ©ccrDele^fteD fanD 
flutteé af De fornnfttge ©iet^é Statur/ ^cpfen og Den 33tug fom af 
Dem f anD giøreé i Denne 95erDen. 2:ii Den (5nDe maae iagttaget, 
at alt t)t)aD Der er i Denne "BerDen, er i Den for at forfremme Dcn^ en* 
Delige ^)en(igt, folgelig fanD alDrig Det Wibe u--6rug&ar i Denne ^Ser« 
Den, fom u--miDDelDar i og for jig til alle XiDer er i ©tanD til at fun« 
De beforDre Denne 23erDené enDelige ^enjigt ©aafremt Derfor at bl 
funDe bebife/ at De fornuftige ©tele ere af Den æei?ajfcn{)eD/ at Den« 
miDDel&ar i og beD Dem felb til alle 2^iDer, og Det fomer enDnumere/ 
t alle OmftccnDigfieDer funDe tiene ttl at teforDre Denne '25erDen!l en« 
Delige ^enjtgt/ faa ^ar man tifiige bt\yiift, at ®uD ingen 9larfag l)au 
til at til intet giore Dem/ felgelig og at De teftanDig tlibe ueD uDen at 
forgaae. 
^ct at Mft Dette jt^ft« tttaae man forft cfterfænPe/ ^ba^ 
Denne <BerDensScnDeligej^en|igt er, at Den nemlig h^taan Deri: at 
®uDé t)oi)e og hellige ^genffaDer paa Den aUerfulDfomnefte ?SflmU 
j?al fienDeé af De fornuftige (Sreaturer ; faafnart fom Dette tU^mtéf 
feeé uDen al 3moD(tgelj« at De fornuftige ©tele til alle SiDer og i 
alle OmftccnDig()eDer f)at>e en naturlig JBeffbemlKD tUat forfremme, 
ftber Minure og f)t)ert g>»)eb(if De ere til, Denne 23erDené enDelige ^en* 
figt. Wfaci fmtDc De alDrig blibe u brugelige, følgelig fauD tjellec 
tngen Slarfag mt ^borfoc De jlnUe afjiajfeé eUer Hm tU inut. 
