6 P. F. Suhms STanfet om ^anjTcKg^etente 
lis fomme efiev, om s>m §ocfæt)i;e ftamim fra itm, eller om noget af De nu 
toærenCe faa falDte SatariJFe §olB fanD regne Dereé *g)erf omfi fra Dem. ?Ken 
nu er Det ep faa (et at Dømme, Da ep l)m anDet tilo^er^ af Det ©cpr^iile 
@prog, enD De faa £)rD, fom ftnDeé f)i|t og ^er nceonte i De ©rceife og Satinife 
©fribenter, og fom mgen enDnu &at)er meD tilbørlig §liD famlet* ©erfomDet ^ 
^art^iflfe éprog t)ar tUmx^ , I)^ilf et formoDentlig ^a\?er tjæret en S)otter af Det i 
©cpt^ijfe, Da funDe Det noget oplpfe oø, men nu er Det ligefaa reent tabt, fom 
&et ©cpt^ijfe. 5pog iroer jcg, Derfom ep mine ^anfer alDele« beDrage mig, 
at t>t enDnu miDt i <£uropa ^a\}e cn anfeeligog\)o):enS)otier tilooeré af Det @cp» 
t^ifFe^progt Det Ungetj!e,f)t)orom Den lavDe Belii©fnft bør efterfee^. S)ette 
©prog femmer alDeleé iffe o\)crcen6 meD noget af De angrcenDfenDe gol!é,.l)oit' 
fe fiamme enten fra Setterne eller ©lameerne; Da man DerimoD enDnu i Difle 
^iDer ftnDer et golf langt borte i SvuélanD falDct Uigur , ^\)or^en Det rette og 
gamle ©cpt^ien, faaleDeé fom Herodotusbei!ri\)er Det, Da Darii gelttog jfe* 
De moD @ci)t[)erne, jlragte fig, \)X>\^ ©prog fommer alDel?^ o\)ereen^me& 
DeiUngetfc. ®aDe miDlere ©fribenter jet>nligen falDe Ungarerne ^prfer, 
faa \)ar Det fornøpeiigt, om nogen paatog fig at fammeniigne Dijte t\)cnDc@prog 
meD ^inanDen, for at fee, om De jlemmeDe o\)ercen^. S)og troer jeg ep, at 
Sig^eDen \)ilDe blit>e meget jlor, fMfmx Det nu t)crrenDe ^prf ijfe ©prog er e» 
®iitTma(F af alle, ligefom Volfet, ©erfom man jfal Dømme Det gamle ©cp^ 
t^i|Fe ©prog efter Det nu t)CcrenDe UngeriTe, faa blim Den SKtning ei; meget ri» 
me'ig, fom Dog faa mange ^a\>e antaget^ at t)ore gamle gocfcrDre (ianime fra 
©epikerne, ©og {Pal jeg tønger l)cn t)ife, at nogle af De §olf , fom boe Icengjl 
()enimoD i)?orDen, uDfpire efter al fKimelijf>eD fra De gamle ©ci^tl^er, eller og 
fra?S)Jaj]ageterne. 
Slien jeg maa forlaDe 2(|ten og Den^ angrcenfenDe gotf , og begive mig ttl 
Suropa, ^\}or jeg agter forneiDent forfl at tale om Det ©ræfe ©prog, Det 3& 
Deljle af alle. S5a Dette er eet af De celDgamle ^o\)eD^©preg tilligemcD Det aS« 
gDptijfe, ^uniflPe, ^braijfe, (gcpt^iflfe, ©armatijle, SRefec^itijfe og Celti« 
ife, iaa er Det fornøDent grunDig at lerret. 3Ren Da Det er alt for beftenDt, af j 
^)\)ilfe SBøger Dette fortrefttge ©prog be(l: Icereé, faa \)il jeg ep ^er til Unptte É 
igientage Det , fom er l)unDreDe ©ange fagt tilforn. S5et ©ræ(f e ©prog t)af I 
m \)el ellert i fig fel^ juf^ ep nogen 9iptte til at forflare ^ort §olf^ »f)erfom(t; 1 
t^i laD \)ære, at nogle ^i^Djfe og S^anite OrD fomme^ o^ereené meD Det @rcr* ] 
jfe, faa fan man Dog Derfor meD Bertillo Canutio ogBuxhornio epflutte, at 
Det t>ifer nogen gor\)antifab og gtgl)eD imellem t>ore 9?orDi(Fe golf og Dere^ 
©prog og ©rceferne, men meD alt Det er Dog Dette ©prog umi(teligt, forme* 
Delp De mange årlige SSøger, Der ere flfrem Deri, uDen l)m^ ^ielp tore Aai. 
tiqvi- 
