fms f)m frem for alle ant)re befiDDet en ulipeli^ ^unDflPab t bet 2(ti3e(^@a):i'i?« 
©pi'o^. meget Dette Sprog tiener til at oplpfe^ort, ^a\)er ^or flor^ 
Hans Gram, en S)?ant) (angtom min og alle^ Sioeé, m^l i fm fortrejfelige 
§lfl)anDling i Det ^iebenf)a\)nire ©cljf abé 5te Some. kortelig ; Derfom uogeti 
tcenfer at forjlaae t>ov ^iflorie, uDen Det 2{ngel@a]ctife^ Da beDrager ^an ft^ 
meget/ faafom Det m^t Det S^IanDtTe er Det allerfornoDcnfle ©prog for oé 
attiDe. 
^errenD jeg 6egtoer mig til m 9^orDen, maa jeg fajte et05)e f)<tn paa Den 
#lige ©eelaf Suropa, l)i>or jeg ftnDcr, at et ©prog, net>nlig Det ©clav^omV 
flfe og Deté Diale<fter, Ijam opfi;(Dt aHe SanDe. ®et er en afgiort @ag, ac 
iSøl)mi(f, ^oljf, Sluéfii?/ Sroatijf ere iffmi ©ettre af Dette ©prog, l)^oraf 
Det egentlig faa falDte ©latjonijle, fom tale^ t kongeriget SFavonien, ul et* 
Detrenefte. S)a De anDre DertmoD ere blanDeDe meD SpDjf, ©cpt^ijT, 5Jata« 
rijf , 3eg for min SDeel t^i^ler ifPe paa, at jo Det ©latfoniiTe, er faa 
toel/ fom alle De gi^lf/ ^'^^ ^^^'^ ©otter af Det ©armariiTe; l^yilM cfte^ 
al 9iimelig^eD f)a\)er V)æret et *g)ot>cD^^@prog for fig fefø, Dog efter Situationen 
afDeSanDe, ^\>or Det talten . Deeté blanDet meD €elti(?, Deelt5 meD ©ctMiifV 
og Deelé meD S^Cfecfeitijf. Sif Det gamle ©armatiif e @prog pnDe^ ingen fiffet 
temng, uDen l)oé De ©rcejfe og 9{omer(!e ©fribenter, ^\>or De faa DrD, fom 
Der forefomme, ganDjfe t>el fan focflareé af Det ©la^oniffe @prog» at 
Irce Di(Te@prog, erefornoDne, foruDen SSibelen , fom paa Dem alle finDeéo^er^ 
fat, C Wutfins , Sateinifd^, unD S56l)mifd&DiéHonarium, Prag 1700. 
m4to, Fontani DiiWomrmm Latinum:, Germanicum & Polonicom 4to 
Gcdani 1613, ^eutfc^, Sateinifc^ unD 9?uéfif(^eé Lexicon 4to Petersburg 
173 1. Ludolfi Grannmatica Ruflica gvo Oxonii 1696, og fornemmelig 
Frencelit Origines lingvæ Sorabicæ;, fom af Dem alle er me(l nøD\)enDig, faa<j 
fom Denne Dialed er enDnu brugelig i 3:t)Di!lanD iblant ge\)ningerne af De gamle 
QJenDer, ^t>ilfe faa ofte forefomme i t)or gamle »^itlovie. ®et er beffageligt^ 
at uDi alle Diffe @prog finDeé ep nogen gammel ©fribent, ^t)oraf man meD 
^8ié^eD funDe erfare, ^\)or meget De ^at}e fovanDret fig, og om De i gamle 3:i# 
6ei^ ^at>e ^av>t ni)gen mere 8ig|eD meD ^ore ©prog enD nu , Da Der er alDele$ 
ingen, ^\)oraf man følgelig funDe jlutte, at De f)a\)De \)m fojlle^ UDfpring^ 
fom jeg Dog iff e troer. 3 Det DJu^fijf e ©prog er Den faa falDte kion)f e krø^ 
nife befienDt, ^\)oraf DogMiiller iffunl^at)er uDgiioet et UDtog paaSpDjf. 
ne kronife er jfmen for o\)er 600 2lar ftDen; men Der fi'nDe^ ei;, faa^iDt mig 
er befienDt, nogen færDeleé gorifiel imellem Deué og Det nu \)æreuDe 9?uéfiife* 
Sien ^\)aD Det celDre 9?uéfi|fe angaaer. Da fpneé af De faa ot>erb(evme ©tæDer^ 
H ^evfonev^ 9ia\)nei at pet wax meget (iøt t)ovt SiorDijle/ om ep Det 
55 j fefø 
