40 P. F. SUHMS ^M\Ut om ^att(?cK^!)ctmte 
mtt til m ^ijlorie* ^an* Satin cr tentmcltg got), og Dt>evalt t)ifet ^an jloc 
§rif)cD i at Denime.om De ^ei'foueré Sapei; og ©vt)er, fom uDi ^ané »g)iilonct 
l)e|?cit)e)l SJcn ellert er r)an mere brugbar i Deti npe, enb i Den gamle »^iflorie^ 
. I^^or f)an o\)eraIt følger Saxonem, og ingenjteDé bruger nogen gritique, en 
gepl/ fom t)an enDelig f)mt tilf<elle6 met> alle ©fribenter i fin 2:i&. ^an t)ar 
ellert meget om&pggelig for at faae gam le rare?JRanufcripter opfpurgte, ^t>orfor man 
og jtn&er, at I}an f)am betient ftg af Adamo Bremenfl og flere/ Der enDDa 
lojnge efter laae utrpfte* S)Jen ingenjleDé anforer t)an Dem/ efter Den flemme 
?8ane/ fom \>ar i ^an^ S:iD, Da De gcerbe fauDt ^ornopelfe i at bilDe ^erDeti 
inD/ at De f)a^>De al Dereé ^iiéDom'af fig fcb, ^\)ilfet/ fcerDetc^ i ^iftorijfe 
Sing, umuelig ^aaer an. Qian finDer og, ar ^an i fine aDjfillige QScrEer 
Dfte moDfiger ftg fefø/ ^mifet fommer af Det/ at^an nu uDjEre\) eu/ nu 
en a\\\)^n igfribent OvD for OrD/ uDcn at iagttage/ om De i^are f)inan# 
Den imoD. 
^aa Denne 3:tD b(e\>SaxoGrammatIcus ferjt trpFt til^arié^eDChriftiern 
Pederfens Cmforg efter eet eenepeS^anufcript, fom Srfe^^^ifp Birger iSunD/ 
og S5ifp Laugo Urne i 3toeéfilD enDelig meD (tor Sløpe ffaffeDe ^am og fom tif 
liDen ^re for 06 ep ^eller mere er at pnDe. €fterat Saxo fra iJrpEten \)ar uD# 
fommeu/ og Den @t>en(fe €rfe^^ifp Johannes Magnus faae, atDetS)aniPe 
iKige og golf blet> uDi ^am giort faa gammelt, be(IutteDe [)an, at (S^errig ^eri 
ep (fulDe git>e ©annemarf noget efter, og Derfor af fm egeuvpierne opDigteDe en 
l^eel *§ob konger og 55eDrifter, |^\)or\>eD Den ©oenffe J&iiftorie bleD enDDa langt 
celDre enD Den ©crnjTe, og følgelig efter [)atté 5:anfer anfeeligere. meget 
beDre f)atoDe Den goDe iS^anD giort i at begpnDe meD fin ærlige gormcnD Erico 
Upfalienfi forft fraS^ripigoDfel af, fiDen ^anep\)ar i©tanDtilatgioeoéDet/ 
fom "beDre \)ar i Den gamle ^pifrorie- 3 De npere SiDer er ^ané StrbepD Dog e^ 
at foragte. ?8or Joannes Svaningius fortroD (trap paa ^ané §ore()a\)enDe/ 
og Derfor ep allene unDer Petri Parvi Rofefontani iftam (f re\) en Refutation 
tmoD ^am, f)mcif Det mefte bejtaaer i ©fielDéorD, men cnDog en t^iDtlof? 
tig Sanjf ».^liftorie e);ter Saxonis Hypothefia i De celDjle ^iDer / fom enD# 
m ligger i iSRanufcript, unDtagen itong Johannis ^i(torie uDgi\)en unDer 
Rofefontani "^aw , og ,^ong Chriftian Den SlnDen^. Svaningius DoDe 
Slar 1570. 
gnbelig antog ben berømmelige San^ler Arild Hvitfeld:, fom DerDe 2(at 
1^08 / ftg t)or Jg)i(lorie , og uDf^te Den fra ^cgpnDeffen af inDtil Chriftiani sti^ , 
S)oD 2{ar 15^9 t io ?omer i 4tO/ l)t)ilfe fiDen ere oplagte paa npe i aDe §oli** I 
f^oter. 3 ien gamle ^iporie f«(ger i)m Saxonem, faafom l^an ep t)iD(le noget 1 
bm 
4- ■ ' 
