6o 
Om ^ong Valdemar ifle f)<{t øet 
«t t)er maa en Icerigere 9Wenem'3:iit) tmeHem 6en @f aanjFe og ©iænanSfFe 
£o\)/ enD 8 cHer 13 Slat eftet Hvitfelds fSKcening; thi i faa fort en 3:iD er Det 
iffe rimeligt/ at gov> og 3^et flPulle f)at)c faaet en faa {tor goranDring , og troet 
Derfor enten, at Den Ofaanffe So^ maae.t?(ere (iflDre, eller Den ^lopllanDjfe 
pngre^'enDHvitfdd mener. 
§. 5. 
€ftcrat jeg nu faaleDeé ^ar forf låret Sfarfagen, t)toorfor jeg neppe froer/ 
at Hvitfeld ^ar ^aft nogen fajl ©runD i at tillegge ^ong Waldemar I. Den 
©faanjle og ©icellanDffe Sot)» @aa maa jeg og anfore, t)^aD Det er, fom 
DeéuDcn^ar bragt mig i ?:t)i^l om ©agen i fig feltt, nemlig Dette: 2Jt aUe \)ore 
onDre ©fribenter, og i feer at Svend Aagefen og Saxo meiDe intet Derom. 3^9 
tjeeD \)el, at man iffe uDen jtor ^arfom^eD bor nægte noget at \)ære |Teet, 
forDi een eller anDen ©fribent tier DermeD; @om Der fan \)cere mange anDre 
Hårfager / Der fore Dem til at tie, enD Denne eene, forDi noget iffe erjfeet. 
éaué^eD fan t?el unDertiDen uDtpDe^ til Ja ener nei), men iffe altiD. ©om of* 
tejl er Den intet anDet enD en ^irf ning af UniDen^eD , og i faa galD figer Den 
intet; Nam ex nihilo nihil fit. 3 alminDelig^eD at \)ille ncegte eller m\>k om 
en ©ag, forDi een eller anDen iffe \)eeD noget Derom atfige, Det x>ai at git)e 
Q3anfmiDig^eD et alt for (lort^ri\)ilegium. ^\)or ilDe r^ille Det fee uD i?Ketter^ 
gangé ©ager, om man iiDen gorlfiæl \)ilDe anfee noget for at iffe \)ccre ffeet, 
forDi een eller anDen intet Deraf? 3ffe DeflominDre er Det en aJminDelig tiU 
ftaaet @anDl)eD, at Det 5Se\)ii^af ©fribenteré '^aué^eDunDerv^iffeOmjlafnDig* 
^eDer fan gielDe fom et got og tilfortaDeligt 85e\>iié. SRan ^ar i ^raft ^eraf 
giort mange fabler til intet, for Stempel: om DentorDnenDe Legion, om at 
^cpfer Friderik I. ble\) af ^as>in traaDt unDer goDDer, om Johanna Den ^a\)i 
inDe, om SSorneneé UDgang fra Hammeln; ?9Jan l)ar Derr>eD forfafleD aDffilli* 
ge fa^flPe 55re\)e, for S!:empel: Conftantini ©a\)e?$Sre\) til ^aioe Sylvefter. 
ifidori mange opDigteDe ^ar>e'^$Sre\>e, meD t)iDere. ^en Det er ogfaa tjifl, at 
famme miébrugeé ofte. ©aaleDe^ t>eeD man, at gl^riflcnDommené gienDer 
l)ixu fogt Der\)eb ogfaa at fv>effe, om iffe at fulDfafle Den flore ©runDjlotte fof 
Den g^riftne SReligton , jeg meener Den f)ope og l)ellige ScrrDom om \)or gvelfere^ 
£)p(tanDelfe fra De DoDe, forDi ingen af De gamle foruDen De hellige ©fribentcr 
melDe noget Derom. Slltfaa er Det fornoDent, naar m bruge Det SSet>iié af 
^fribenteré ^aué^eD, at \>i fee u\ til, at Det bruget ret og paa fit beqt^emme 
©tæD* ^)eruDi fommer Det fornemmelig an paa Slarfagerne, l^\>orfor en tier, 
om Det (feer, forDi I)an iffe fan tale, eller iffe Pi(» pm l^an ^ar funDet, 
/ 
