Un ©faaitfFc ©ierianl)j?c 26^^. 6i 
tet beroer paa ^ané ^unt>(fab , om f)an ogfaa ^ar \)iaet , Derom maae 
man fornemmelig (f ienne af ^ané ^enfigt i at (fri^e. Det faa , at 
^an baaDe fan og og aIH8ei>e( tier, nemlig naar Factum paj]ct^ 
ftg faat^el til ©Eribenten^ øpemaal ; at ^an efter al D^tmclig^eD maaiu 
melDet noget Derom, og Det^eller iffe er troligt, at ban l)ar v^æret u\)iDen* 
Ceomfamme; ©aer Der ingen anDenSlarfag tilbage, Der fan ba^e be\)o?get 
\)m til at tie, enD Denne eene: forDi Det iffe er faa. Dg Da fremfliller fig Dea 
rette ^ilfælDe, l)m\\U man fiffert fan jlutte noget af efribenten^ S:auøbcD, 
UnDer Diffe OmjlcenDig^eDer er Det og , at Svend Aagefens, og i fær Saxonis 
©tiltienbeD fan antaget for et \)igtigt 55e^iie moD ^ong Valdemar Den ijte6 
^formeem(tgeSo\)sbning. ^^aD Den førjieanbelanger. Da er i>el iffe lyam^an^^ 
^eD nar faa berpDelig fom Saxonis , fom ^ané ^enftgt if f un ^ar t>ceret at forfat^ 
te et fort begreb af S)antle ^'ongen^ SSeDrifter, Da l)an \>iDj|te, at Den \)elta« 
IcnDe Saxo Dar i gcrvD meD at uDfore Dem i en fulDf ommen ^iftorie, fom ^)ati 
fel\) V)tDncr pag. 3 & 86* S)og er Den iffe uDen al gpnD* 5^i fom ban ler>eDe 
i ^ong Valdemar Den ijle^S:iiD faavx'lfomSaxo, og ligefaa^el fom ban af€rfe* 
58ifp Ablaion VH\r fat tit at optegne ^ongerne^ 93eDrtfcer , b^ilfet Stephanius 
flutter Deraf , fo\'Di Svend Aagefen falDer Saxo fin Contubernal; faa er Det 
iffe troligt, naar Den @f aanjre og SiellanDjf e 2o^ i@anDt>eD funDe tilffri^ø 
Denne ^ong Valdemar, at ban (fulle i)au forfommet at legge bam Det tit^oeé, 
,Da ^an Dog paa et og anDet @teD pag. 73. Cap. 4. og pag. 87» Cap. melDer 
om nogle af De forrige ^onger^ £oi>e, foruDen b^aD ban fortceller, t Sortakt? 
pag. 144. feqq. om ^ong Knuds ^itterlag^ din ; og naar ban foretager fi'g 
i Det 9De €apital at opregne tre af ^ong Valdemars anfeelig^e ^SeDrifter, Da 
tier ^an meD f)ané go\)giv>ning. Sit wu forfatter af ©faanjfe og ©ietlanDife 
8o\), jfulDe Det iffe Dcere nof faa berømmelig og ma^rfrnDiglen ©ievning, font 
ot l)m laDet bpgge et S^aarn paa Sproe? 
^ - ' . ■ ■ 
3 feer er Det en betcrnfelig DmftcenDigf^eD, at Saxo flet'tntet melDer om 
fienne ^ong Valdemar Den ifieé Sorigtoning* 5^i faa liDet fom Derom fan \>æu 
nogen ^mi, ^ong Valdemar ijle t)irfelig bar>De laDet jfrioc DenSfaanjfe 
og ©iellanDjfe Sot) , at ^an jo maatte \}aH t)iDfi Det; faa rimeligt er Det og efter 
alle DmjicenDigl^eDer, naar Ijan bar \)iDtl Det, at ban ^eller iffe ba\)De taugt Der^ 
meD. ^an fom ble\)^olDen t}eD 55i(Fop Abfalons J^off for at iTri^e en fulD* 
Eommen :2)an(f *f)i|iorie, og ^ar le\)et fom Stephanius meener inDtilSlar 1204; 
enDenDefin ^ijtorie ^eD?in. 1186. ^an fom allevegne er for at uDbreDe Det 
S>an(fe §olfeé og ^ongeré 2Sre, og i feer foger at t)ife ftt (tore ^unD, naar 
l^an finDer-£)elter og pore S)?^nD for fig, fom faa at fige funDe tiene tilgoDe og 
•S) i S)laterie 
