66 
Om ^Ong Valdemar ifjc f)at gt\?ct 
plat umueltgtr af De 33e\)ifc\:; t)ev nu l)au^, at FunDe bringe til ^epe nogen 
\)ié'2:iit)/ naav Den ©faanffe 09 @ieUant>(fe 8ov) eve gtmie, alUnneejt noget 
Slavétal. SanOlevtiD ic>tl jeg ^evmet) fvemlegge alle De ©vunDe , jeg ^ar fum 
Det fov mig, fom jeg mener noget meD fan (lutten af, tilligemeD ©lut* 
ningerne af famme for at unDevfajle min UnDerfogning anDxeé ©om. 
SIngaaente Den ©faanfFe 2o\), 6a bar jeg taget unDer beite Sftertanfe 
forjl og fornemmelig; ^^aD Der fanD uDDrageé af A. Sunefens gatinfFe Ot)er* 
fofttelfe til Oplpéning t Denne @ag. S)enne lærDe SJtanD , fom ^ar S)octor 
Surié, og ^atiDe v^æret ^rofeflor i ^arié, bkK> fiDen^ongKnud Den 6tcéSan^ 
Iclcr, og efter Abfalons S-ijD Srfe*^ifp til £unD/ f)ar veD fin SatinjTe gorfla* 
ring ot>er ©faanffe go\>, fom \)ore6 bra\)e Hvitfeld ^r (aDet fomme for £t)fet, 
en uDeDelig §ortiene(te ^oé €fterfommerne» Egentlig at tale er Den tngen D\5er^ 
fcettelfe, men et fort 35egrebaf 2or>ené fornemfte SnDf^oID, ^tjor ^an tillige an# 
Ifører l)\)aD ^oranDringer Der er <feet inDtil ^ané 2:iD i Den gamle Sod, i fr»:: 
t)eD ^ong Knud Den 6te^ og Valdemar Den 2Dené gororDninger (h), unDerret? 
ter oé ofte om £ov>en^ Slarfager {i), fortæller unDertiDen De Sot)fi)nDgc^ aD|tilU< 
ge^iKeeninger (k), oggi\>er oé enDog paa aDf illige ©teDer Sorf (åring ov>er gam^ 
le ©anffe DrD i Den ©faanjf e got> (1), ^aa Den SiaaDe ^ar Denne icerDe 
SianD 
(h) gorubeti at anfere Canuti øg Valdemari ommelt)fe gorovbnmger, gftjcr ^irfercnpaa 
fltlTiUige anDvc <Stct»er Unbevvetuinc^ om t)e nye oq gamle 2dvc^ 59?aai)e , ubcn at 
mclDe tillige, af ^uem t)iffe goranbringev i £ot^en ere in^føvte. 3 Dm ij!e ^ogé 
12. l«rcr f)an oé, at ^øm af f^vjle SulD forbum i!!e l^a»e nptit [amme D^ctti9f)cb i 
2irt)/ fom t)c af bet fibl^e. 3 2 4. ^. at ^Dem ber antog en glebforing^ iTtille 
efter cn npeve £ot> , allenc betale ^ob. 3 ben 5 35. 7. ^t>orlebeé at Soldene i 
^cnfeenbe til @legfi'cb^35orn i abf^iltige 5:iber ))m t)mt abffiKigr. 
(i) (gaalebeé for i bm stc Q3ogé 5 ^ap. unbaTetfer ^an 0^ om, af Ofarfagen, ^soot^ 
fov søianbbrabercu biet) forlniDen felo at inbbrioe @af, oar for at fore6t;g_ge, at iffe 
I)an5 Onbjiab jTulle gioe l)am ^inblebning til at ooe ^oIbfon%b^ og at foge ubillig 
gorbeel^ fom ber befanbte^ ofte, at be paa en oolbfom ^aabe antaflebe bere^ egne 
grenber, og (Jejtcbc mere af bem, enb bennem tilforn efter £own at betak 5}?en fom 
bette 5S)jibbel iffe »ar tilfuirffeligt nof til at f)emme Onbffab, faa forbanbt^ong Val- 
demar (Iben ?[)?anbbraberen til at betale sj}?a«bbebob allene ; af (Straffen nwatte fal^ 
be paa ^S^iégicrniugémaiiben allene , og &en u|!t;lbige iffe jlulbe libe tiOigemrb be« 
^f\)lbige: 55ornbcn mange aubre <Steberr man ligelebeé feer benne bxm Wmt> 
ot fremfcre £o»cu5 ^larfager, og at bi^mme om ben^ S5iltiGl)et^. 
(k) gor i ben abie ^og$ 2bet, og i Den 4be S5ogé lobe Sapifef. 
(l) ^aalcbeé forflare^ SSoel 4, t. ^omommc og Olbnnge 35ø«ber 4, g. J rcune ' ^afmC/ 
4, 13. @aal 5 / 2' Jt\)g'®eb og Sepnit^geb 5/ 4- 55alroP 5# ^. £irU)ebob 5^10, 
