78 Om ^Ott8 Valdemar iftc f)<it flftoCt 
ffilte ©tpffer. €nt)nu min&re gepe t)at man til at fcette, at ^oreé ganD, før« 
enD Den (gEaanjfe 8o\) blet> st^ct, enten et regiert af blotte ®ceDt>ane eller 2o\)e, 
bejlaaenDe allene i UnDerfaattcrnc^ 3[)ufDmtne{fe/ 03 at nogen l)mn Det \>cere 
fan, ^ar atlcne forfattet vore gamle QJeDtcrgter i fennen, ligefom Den befienD^ 
te Eicko de Repkau Den ^pDlTe ©apcn-SptegcL fom jeg tnener, fan Det 
if!e ncegteé, at x>i p i)a\>zt)m fFre\)ne 2om, omenDfliønt faa og forte, længe 
førenD Den @faan(fe eller anDre s>m So^^SSoger ere bragte i Den gornt; fom 
De fif omfiDer/ 03 meflenDeelé ^a\>e enDnu. 
^iDjle man nepe De gamlci^ S)fri\>emaaDe/ Da funDe man Domme ^erom 
mcb pørre ^iø^cD. S^en i Dette fom i anDet gammelt fatteé man Det bel>3rige 
£9^. S)et fan man nifl nof fette, at De gatinjle a5og|lat)er; fom omftDer ere 
bks>m til ©anjfe, og Den faa falDte ?S)?unfe''@Erift u forfl ^oé oé blmn inD-/ 
ført af De ©eijlltge, efterat Den c^rijlne fKeltgion r^ar bkmx inDfert, men Det 
\)tl alliget^el blit>e t?anifeligt nøpe at funDe fajtfætte ^?:iDen, naar Dette @tag^ 
©f rift er ret f ommen t '^rug, 2It t>ore gorfceDre i De celD^re 5iDer i)m brugt 
Siune- $Sogfia\)er, Derom mener Jeg at Saxonis QSiDneébprD faawlfom en S)eel 
samle Monumenter afgir>e et faa fiffert ^^et^iié, at man iffe bor tmk Derom. 
?Ken fom Denne ©fri^^emaaDe \)ar meget tianDflPelig og DiDtføftig, faa er 
Bet og troeligt, at Den SiiD jffun er if rettet ftelDen og sanDffe liDet* 
SRan \>iDfte iffe af nogen <Sfri^e^^@i)ge at fige I De SiDer, Da De ®an(fe 
toare inDtagne af lutter ^rig^'-2lanD. iounz \)are ogfaa faa og forte; tbi man 
føgte ^eller at inDprente Dem i UnDerfaatterneé S^^^'^^^^^^f^ ^^'^^ 
paae paa ^apiir* 
tSien faafnart De ©ei(!lige fom frem meD Dere^ ?DJunfe>^Sogf}at)er/ ogDer-- 
toeD begpnDte ret at faae fennen paa ®ang / Da er Det iffe at tmk om, at jo 
Denne magelige @fri\)emaaDe meD nogle fmaa PpDenDe, og fammenf)a!ngcnDe 
SSogfta\5er, er ble\)en uDvalgt af l)^em Der r>ille forfatte i ^^ennen noget fulDfom* 
ment og uDførligt, fom 2m for Sp. og ^iftorier, og at DluniflPe 5Sogjlat>er 
DerimoD ere blegne brugte iffun til forte cet)ig\5arenDe ?J)Jonumenta, fom (fulDe 
uDbuggeé i ;@teen og farmor ; t^)i DeruDi be^olDt Siuner altiD et fortrin fremfor 
iiJJuuf e'/53ogftat)er.SnDnu fom Dette til, at De©eifllige \>are meget imoDD^une^.^ogj 
pa\3er, l)r>llfe Deanfaae fom en@tøtte for Den^eDeniTeD\)ertroe. ^Sevfor (Tal Det 
ogfaa Dcere fnapt, at nogen ffal funDe frem\}ife noget jlort 93erf eller ^)cel5Sog 
ffre\)en omalt meD ?Rune'/5Sog(la\)er,foruDen Den@faaniifei'o\)^ ^aanDjfrift, 
fom ent^nu baiaeé i 5Se^olD» ^ørenD r^oreé lærDe Ole Worm fif Den ^aariOf 
ffrift af ©faanjfegot), fom ^aoeéenDnu, tiljlaaer tjan iffe at l^at?efeet fligt. 
Lic€- 
