^erffvibr faa tm\)li?r jeg fcog paa, atSanneimuf ^av^be nogen mfclis 9?\)tte 
af alt Dette ; fom gnglant) et t fig fel\> et beDre Sanb enD SDannemavE , og 
gorifi(;Um t>ar i De 3:iDet: enDDa (angt (tme enD nu, faafomSanDct og3»f^^'a^ 
neme i SngtanD ^a\>De Da atteveDe \)ceret cultmereDe, og S)anncmarf DevimoD 
tar enDDa begroet meD ^Sarbarie, faa fotfoDc De ^5!)antfe i xf)obetaI Dcre^ eget 
£anD for at neDfatte fig i ^SnglanD, ^\>or De gifteDe fig meD €ngcl|le gruentim« 
mer. S)ette er een af De fornemfie 2(ar fager Im Sannemarf , fom ^a^De fpn^ 
teil faa (lærf i Svends og Knuds ^JiDer, maatte noget efter Den fiD(teé2DaD 
gi^e fig unDer kongen af 9Jorge, og funDe i lang ^tD meD SJiope imoDjlaae De 
§?or(fe^ ^aabener. Owalt er Dette Den fceD^anlige ^rugt og gelge af langtja^ 
jcige oc$ bloDige ^rige, i l^v>or Ipf Eeligen De enD fereé. 2(t De S)an(!e neDfarte 
fig i€?igfanD, t>iDne felgenDe gamle ©fribenter: Ditmarus 409: ©en 
©ayiife ^rønifep. 433.2tar. 1002. ^\)or Den taler om Det jlore og foigefulDe 
55loDba&A fom De (gngeljfe giorDe paa De S5an{Fe; Mathæus af "^eftitipnfler 
P*i99 og 200; Florentius Vigornienfis p, 609. unDer 21ar 993, p. 611 2lar 
1002, ogp..6i42lar 1012, fom Der beretter, at enDog 4^ éan(le(Sfibe jToge 
ftgtit De €ngelfBei6^ariie, og loDeDe at befptte Dem imoD Dere^ egne ganD^* 
mccnD, naar De frnge So^De og ^tceDer for Det Wallingford ap. GakumT. 3. 
p, 547, at De ©anife boeDe i (SngianD fiDen^ong Adelftens ^i^, fom K?ar De« 
teé QJelpnDer, og at De befaDDe De bcfle Sgne; kongerne brugte Dem fleDfe i De^ 
reé isrige, og maatte ^^ert^uué, fom Det formaaeDe, forfpne een^anjf mcD 
Q5tctualier, Ijztmt tog Dereé51ntal til ©ag forjag, 09 Derfom nogen af 
Dem enten u\> ©i;gDom, StlDerDom eller anDen Slarfag gif af,' faa P De (irap 
friflPe golf fra Dereé gceDernelanD, l}\>iih f)ai)De Den (Tionnejle Seplig^eD atfo^m 
i SanD i Djt^SJngefn, BaaDe for ©tæDet^ ?Rcer^eDé ©fi>lD, faa og for De goDe 
(>S beq^cemme pamir fc^^^ t)er finDe^. ^^m ©ag øicmte De Dereé ^aat efter 
en gammel ®fiE ibfantDem^ om ©euDagene gingeDc i ®aD, og foranDrcDe 
ofte ©ragt, fegenDe paa aUe 51KaaDer at pptc fig uD. ©e tare me'. 
get for at inDfmigre ftg De €nge{flre ^oner og jomfruer , og \)ar Dette eetr 
af De fornemjte Slarfager, fjm SngtønDerne fore faa grufomme affleD meDDem 
t Det fiore ^^loDbaD, og flfaaneDe ep engang Dere^ egne fruentimmer, fom \)are 
gifteDe meD Dem, eller og ^at)De a\)(et S5orn me^Dem> ja (laaenDe enD og^Ser^ 
nene i^iel, og p. 548. at mangfotDig,e©anife boeDe t ^orf, f^m^^ @prog Derfor:- 
og noermeDe ftg De ©anffeé 2:unge; JoannesRoffus p. loi og 102. at ^ong 
Edgar fornemmelig ttfloD De ©anjfe at ncDfcette ftg i SnglanD, faa at Der neppe 
fanDte^ en §leE ^loor De jo boeDc, til De (gngelil'e^ jlore @faDe, faafom De 
fom f!cerfe©ranFere og Icerte Dem at Driffe; Thomirs de Walfinghamp. 427. 
i Camdeni Anglicis og Wxlhelriius Gemrneticenfis p. 635. i famme @a:m«» 
fmg 
