t Itt XI Sæculo- 
91 
Hncj s>it)m, at t)e ©anjfc boeDe o\)era(t i SnglanD, 5a 6et (tore $SfoDt>a> 
jfecDe paa t>em. 
3 Svends @en^ og €ftcrfe(g^té Knuds opnaac6c ©anncmarF bett 
I)epefle ©piDfé af iSJagt , fom Det nogenfinDe l)a\)ec befiDDet, t^et) UnDcrtt>inge(feti 
baaDe af éngfanD og 9iovge. S^erfor leeD og 3nDt>aanetneé ©æDer og Op» 
ferfd tilligemcD ^auDcl og ^auM porxe §orant)i:ing i f)ané 3:iD enD i nogen af 
^cin^ SovmcenD^/ I)t»tl!e ^ing \>i nu efter Slareneé gelge \){llc betragte. S)en 
gloDe I)\)ormeD f)an 2iar ioi6. tDvog til ©igfanD for at nntiertoinge Det, u&gber 
Adamus Bremenfis 26, for at ^a\?e bejiaaet af 1000 ©fibe , Ditmarus 55i« 
(!op af røerfeburg p. 410. af 340, og S)ronning Emmæ Encomiaft. p» 168 af 
200. S)enne fiDfte^ beretning fortiener meefl 5ro\)cerDigI)eO , baaDc forti l)ait 
tmt)z paa famme ^it), i et ncer ^oéliggenOe SanD naonlig glan&ern, og fc(\) 
^a^U feet ^ong Knud og ^arn^ S^ronning Emma, faa og forDi man gemeenlij 
gaacr Den fifferite QScp naar man uDv^crlger Det minOjle $^al, f)oaD enten Der 
tale^ om ^rigé^cerer^, §(oDeré , ^cnge^.@ummeré ©trøelfe / ener om ufæD^ 
tanligSlIDtr af ^ennejter, og anDre faaDanne ^ing. ^Seme^itte fiDfte (gcribent 
DiDner ettere og, at DipSftbe t>are laDDe mcD faaDan S)tcrngDe QSaaben og 
©fioIDe, at Det oar ncrflen iitroeligt/ at ®f ibø @nab(erne vwe uDjtreDe meD 
©Jenneif cré , Sooer^, Srageré, ?;t)reré ^illeDer af(SulD, @ol^ og iSietaf, 
og at Der paa Den ^jelegloDe ep fanDteé nogen ^rcel, frigi\)en/ eller for meDelfl 
SlIDcrDom uDuelig til krigen. Ditmarus paa ooennof\)nte@teD \)iDner, at ^oert 
<BFib mx befat meD 80 S)lanD, ^mtfet \)tfer at Den l)eleS)anjfe^rig^^ær \)am, 
Derfom man legger Det 5^aU 200 til ©runD , befiaaet af 1600 ?S)ianD- SnDjBiont 
Knud moD ©lutningen af famme 2lar 1016. og ^SegpnDelfen af 1017 faae ftg 
^ene og rolig ^efiDDer af gnglanD, faa fenDte f)an Dog ep fin iSanife§loDe bort 
fra fig til ©annemarf fer ioi8/ Da ^an fun bel^olDte4o ©fibe ^oé ftg. ©og 
maatte SnglcenDerne førjt Qm Den fom en ?:cere!^^enge 72000 ^unD, og ^ta-- 
Den SonDen De^uDen 1 1000 ^unD» S)ette beretttr Den @a):ijf e ^ront?e p. 1 5 u 
9?aar man betcenf er De anfeelige ^enge'.@ummer , fom De2)anjfe i Svends 03 
Knuds D^egiettng^r traf uD af SnglanD, faa er Det ep at unDre paa, at man i 
De npere 3:iDer ^a^er paa aDjEittige ©teDer ()er t ganDet, f)elft i 3pUanD, funDet 
i SorDen mange Sngeljfe ^enge jTagne af Etheked 09 Knud, 
€fterat Knud nu rolig bcfaD Den €ngelf!e $^^rone, faa giorD'.' I^an fig lige^ 
faa megen gliD for at ^olDeganDet fiffert, fom tilforn at giere Det uf;E6ert^ 
©cerDcleig lagDe $an jlor DtnD paa at afjfaffe altgribptterie, og Derfor loD Dræbe 
©o^e^^S^ompaaso ©Eibe; v. Ditm. Mers, p. 420. 2lar 1019. giorDe ^an et 
z lofEefi^t 
