IpfEefigt Sog mj>b QJen&erne efter al 2lnfcent)e for Det <Smwerie, ^t>ovmcD t>e 
aHeveDe begpnDte at plage ©annemarf , fee H. Hunt. p, 364. f)m qxosh u 
SDanjfe^ @cet)cv Da enD t^cevet, og b^or liDet (i[)vi(lenDommen ^a\)De gi'oct 
fremgang iblm Dem, fan feeé af Det Wilhelm af Malmesburv forteller p. 82. 
ilt ^ong Knuds ©øfler, fom \)ar gift meD hertug Godwia,' ep uuDfaae ftg 
toeD at fiøbe @(at)er og ©lat^inDer i €ng(anD, l)elfl \mfh af Det fiDjie ^ien, 
Dg at fenDe Dem til ©annemarf til gor^anDling og til et uanjlænDigt ^Srug. 
©erimoD Ean man ep anDet enD ^opligcn bifalDe ^ong Knuds egen Opferfef/ 
fom paa alle optcenfelige ?9}aaDer fegte at uDjluffe Det |)aD, fom nccjlen t^ar inD^ 
groet imellem De gngeljfe og ©anfFe. ^\\ Den €nDe giorDe l^an ingen ?;otiTieI 
imellem Dem, men l)olDt Dem alle paa een §oD og ga\> Dem lige Svang i ^cert* 
ffab, i fit D^aaD og i ^refning, SigeleDeé loD f^an mxalt i €nglanD, f)m Dec 
|at)De met 2:refninger imellem De Sngeljfe og ©anflPe, bpgge anfeclige ^irfer 
^loftere, og beflfiffeDe Der ©iele^SRefter for De StfDoDe. SDe ^lojtere fom 
enten ^an eller ^ané §aDer ^at)De øDelagt, loD r)an igicn opbpgge, M. Weft. 
p. 2c6. Rog. d. Hov. p. 437. Oq fom De éngeif e tare Da ep aKene mere 
polerte enD De ©anjfe, men enDog langt mere befcefteDe i Den Sl)rif}ne ^roe^ 
faafom Den tcenge ^a^De blomfiret iblant Dem, Da DenenDDa iHun \>ax np og 
fbag iblant De @iDpe, faa loDKnud inDioie af Den€ngelife€rfebifpÆthelnoth 
i^Dilillige til 58ifper, og fom Det fpneé meefi inDfoDte éngclpfe, nat>nlig Bernard 
til 5Sifp i^faane, Gerbrand i ©iellanD i SloeéliiDe, og Reiner i §pen i 
£)Denfe, paa t)\)ilfe ©teDer Der tilforn ep ^a^De 'octxu SSifper , fee Ad. Br. p. 27. 
UDi f)\)iifet 2lar Dette egentlig er fFcet, \)iDeé iffe. Dog maa DetDcere fFeet fot 
3029, faafom Adamus t>iDner, at Det gif for fig imeDené Umvanus \>ar €rfe^ 
fci(f i kremen, og ^an Di)De i bemelDre Star. Mathæus af 2Be|lmpnfterp.io7^ 
teretter/ at Knud loD 2lar 1022. o^^erfcette De forrige Sngelffe So^e af Sfnget^ 
©a)citT paa Satin ; og befale at De iTulDe efterle^e^ baaDe i SnglanD og i ®an^ 
nemarf ; Dog tmkt jeg ^oplig om, at Denne SSeretning er rigtig t)\)aD,DetfiD)le 
IKige angaaer, i Det minDjte for faa loiDt De politijfe go\)e anbelanger ; Dog mees^ 
ner Pontoppidan i fin ^irfe^^tpovie i. p. 172. at Det ml er mueligt, at 
t)en ^irEe^So^ fom Knud fcfø uDga^ i SnglanD ogfaa l)mx gielDet i ©anne^ 
tnarf ; fiDen fyxn 'oat faa omJ)pggelig for 3Uligionent5 gorfremmelfeDer , ogman^ 
l)og ep ellert finDer nogen fo^rDcleé MixhÆo\> gi\>ct af f)am for Det i5)aajfc 
3\ige, ^^itfen Dog er faa nøDi>enDigt og tiv^fentligt et @tpKe, ^)^lit i en Svcligif 
for^e plantning- Ømcrcnt 1026 er Den @ammenlomj.t gaaet for fig i 
i)arøI>org imellem ^ong Knud, Den 5Sremi|?e €rEebifp Umwan, Bernhard 
^jcvtug af (gaiefen, og De ©hvoijleSorfler Udo og Sederic, I^Dorom Adamus 
2i8, taler, og^\)oraf Hvitfeldt i pn 5Sifpc'.^vonife p, 2. [}aper taøet ?lnieDi^ 
ninj 
