{ bet XL Sæculo: 105 
©!aanjTe Q3ifp Egino om\)en6ee, i>iikz og fovmaacbe tH at eBcfegge fccreé 2tf' 
guDer^ iStlleDcr , 09 for be ^enge, fom Dem(De gioet l^am, at opbpgge Mir^ 
fec, imt)cr[)olDe De fattige, 09 frifiefbe ^^^nger, fom t»ec mvz i floc Siængbe, 
vid. Adamus p. 47. 48. 54 5% ©lige gomtntnget: funbe kongen faa me* 
«et bebi'e beførge, fom \)an s>at en (ccrb ^erce og t^el unt)et\)ii|l i ®uDé £)rb, 
og DcéuDcn f)at)Dc længe cp^olbtftgi @\)ecrige, faa at^an f{ent)te8atiDet;^>g Mt 
M cpallene ^J:f)eo(ogicn, fom [)an t>ar etfarcn ut)i, men og anbre ^ibenjfaber/ 
fcccbelciS fit 8anb5 |)ijlorie og ftue gorfæbteé 93ebcifter, ^\)orfov f)an og paafiit 
JSefoftning lob unbec^ife abffillige (åinjiltge, ^t>otpaa ^a\)e^ et mcecFeligtSpem* 
pel ubi 5an^ |)of^€ape!(an Svend, eu 9?ormanb, bet fiben bteD 5Sit1op i Slo^ 
jfifb/ vid. Adamus p. 39. 48. Ælnothus p. 13. Saxo p. 209 * og Florentius 
Vigomienfis p. 639. Svend er altfaa ben forjie af \>ore ^Conget/fom^artnb* 
lagt pg SSccemmeffe for Sævbom. €i) minbi'e 3loe^ jtf r)an for fin ©a\)mifO# 
l;eb, [)^orpaa Torfæus t ftn ^Jorjfe ^ijlorie t. 3. p. 330* og 33 u fremfører et 
inerFtjÆrbigt Syempcl, og Ælnothus p. 13. i ?lIminbeUg^eb faalebeé bejfctjer : 
r)an unberf)olbteog forforgebe ^aberlofe, €nfer/ fattige ^ fremmebe og fcerbe^ 
nofblibenbe ©eijllige, af ()\)i(fe Drb man meb gob ©runb fan jlutte, at \)m 
ifam fttftet be flefte »C)ofpita(er i S)annemarf , fom man ftDen jxnber i faabati 
tiJiafngbe. SJen fom alle S)tenneif er f)au bereé gepi , faa ^a\)be og benne ^pper^ 
lige ^onge, t^i ^an Mt meget t)engi\>en til Det fmuEfe ^ion, og a\)lebe mang* 
folbige naturlige SSorn, ^\>oraf enbog 5 efter ()am kflege ^^^ronen. ®^en ^er* 
ubi t)are for Det førfie De ©eijllige og SrEebifpen t ^^remen meget ©EplD, fom 
t\>ang Ijam til at forffpbe pn retmceéftge ©ronning Gunhild, ber mx fra@\>er* 
rige, unber ^aajFub, at ^un \>ar I)am for nær bcjicegtet, og bernæfl mt Det 
S>antle golf Da fcerDete^ l)engi^en tilDenn^ 8ajt, ijmubi, faa og t ?DJab og 
® cif fe, be beginge be jlorfle Uorbener, vid. Adamuo p. 39. for bet øt^rige 
tar kongen langt mere poleret enb be flejle af ^ané Unberfaatter, l)oé ^\)il!c 
enbba f<inDte^ en fcrrbeleé ^aarD[)eD i @veDer, faa at Adamus p. sr^ ffrioer^ 
atbe^eller, for l)^aD gorfeelfeDetenbtjar, \}tlbe ^al^^uggeé, enDtaale ©lag, 
og at Der Mt ingen anDen @traf enD 0):e og 3;rcelDom, faa og at Det mc uan« 
jlænbigt, om nogen ber ^ar bomt fra 8i^et, \)i(te minbde ^egn ttl5;t)gt, langt 
mere, om [)an 9ræD,f)\){lfet enDog ble^ lajtet, om bet jfeeDe for een^ nærmelle* 
S)ob. Omalt \)it i)an ep rofe nogen af bereø Sot)e, unbtagen benne: at be- 
fo\)ebe £lt>inbfolf bku folgte, ^\)ilfet bog efter mit ^ijfU ogfaa bcer ^ibne om 
Dereé JDaarb^cb, t^i paa Den eene @iDe at elife ^ionnet; og paa Den anbcn at 
(Irajfe Det og befrie fig fefø, Det er aabenbare UretfcetDtgl^eD. 
»^ibinDtil Ija'ot s>i feetDet goDe fom Den d^rijlne 2:voe inbførte i)oé oé, ntt 
)»4a \>i 03 betragte Det onbje/ fom DermeD fulgte, bt^or&en jeg regner at SanDet^ 
0 fKia* 
