i M XI S^cub; 109 
je<5 fnarete paa ©cunt) af ^as>t Gregorii 7.55re\?e, at ^an ec DoD 1079, l>\)tf* 
f et Dog Cl) cr Det rette @tefc ^et at uDfeve 09 f>et)ife» »f)an biet) begtatjet i ®a(* 
bpe, vid. Æ^nothus p, 20, b^oc Dev enDnu ei* at fee en gammel og anfeeltg 
^irfe, fee Linnæi @faani?e3lei)fe p. 166, fi>m t>ente(ig er fra De $liDer, aller^ 
^eijl ^lojleret ble\> Der piftet uuDer l)an^ gaDevé fKegiering. 
Sftcr Haralds ® o& !om ^ané SBroDer Knud paa^l^ronett^' en flribbat 
^g ^urtig ^crre, men Der^o^ profng/ og meenenDe at ^ele Dleltgionen befloD'i 
at forfremme ©ei(l;lig()eDen/ og prpDe Den iiDt)orteé ©uDé^icnefle* ©trap \>eD 
finSinfomjl til Dtegieringen fegte \)an at gioreJba\)et fiffcrt r>eD at Dcempe @oe* 
ro\)erne. Sil Den €nDe angreb f)an Kurer, Sember og Efther, og oDelagDe^ 
fom Saxo \)iDner/ p. 214. alDeleé Dereé3viger. ©ijTc l)at)De'UDi I)an^93roDer^ 
foage Stegiering meget foruroliget De S)anife ©tomme, men Knud tugteDe Dem 
faaieDe<?, at ^loerfen De eller anDre @oerov>ere torDe mere i ^an^ 3:iD giore Det, 
V. Knydinga Saga p. 56. 2(nfee(ige ^loDer ^ea'te til at uDrette faaDant, og 
fcem ^aoDe og^ong Knud, ti)i SngelfPe ©fribenter mDne, at Den gloDe l>^or^ 
meD i)an fiDen agteDe at beErige €nglanD, beftoD af af 1000 ©Eibe, Wilheh^i 
afVValnesburv p.io6, ogj Chron. abb. S. Petri de Burgo p, 51. ®en famme 
Sri)gf)eD fom ban ^at>De forffaffet til @oe6, fogte ^an og at inDfore til ganD:^, 
5|t)orfor ^an uDen ^erfoné Slnfeelfe jlraflfeDe alle 2)?iégierninger, men paaDrog 
fig og Der\)cD De @tore^ ^aD , fornemmelig \)eD Det ^an ei) \)ilDe tage moD ^en^? 
ge'33oDer for SJanDDrab og anDre faaDanne ^orfeelfer efter De iJiDeré ^ité 03 
gorie, og tifegneDe fig fefø De fjenretteDeé SfJiDler, uDen at laDe Dereé 2lr\)in^ 
ger faae Det minD(le Deraf. S^anDDrabere, 9?owe og $Ji>\)e bte\)e uDen ^or* 
fEtel apiitjeDe, enten De loare gremmeDe eller SuDenlanDffe. ®e fom ^at>De lem«? 
Icejlet anDre, ble^e jlrajfcDepaa fel^fammeSemmer, De ^a\>De tilfot)et anDre @fa^ 
le* fororDneDe og, at ^r)0 Der fjar^De mifiet noget fom ep\)ar unDer Saaé og 
©iemme, eller og en M *g)e(l, og anDet faa\:)mt, jfulDe faae Dereé Q&cerDie er^ 
pattet af kongen, f^tior^eD^an bragte Det faat^iDt, at Der tilfiDji ei^begiffc^ no^ 
get $Ji)t>eric i ^an6 l)tk Slige, ^an forboD og fine egne UnDerfaatter, at De e^ 
maatte ror>e til ©eeé, paa anDre, ep engang paa^enDerne, enDfftont De s>m 
«f)eDninger og De 5)anf!eé gamle ^ienDer. §ra Sit) af fan man Derfou 
regne/ at De ©anjfe ^)a^^ afiagt gribptterie, ^^ortil fornemmelig Det tmmi 
giorDe Det mepe, fom .kongen \>ipe paa Den befienDte S3loD^€gif, ^r>iløen lym 
meD De pepe af SScenD loD uDen al ^mU fjenrette, SRoD gremmeDe 
teeDe ban fig meget billig, i Det ^an ga\> Dem famme Svettig^Der og gril^eDec 
fomSnDfeDie, v. Æ' nothus p. 33, Saxop.2?4.Knytl. S. p. 58, ^4^ 760990* 
J^a er ^9 at tmU paa, at jo ^anDel og QSanD^.^a^er vei?faa goi) tmh^ 
Q 3 ^aaOe 
