f i(t XI S^culo. 137 
ftcjlo t^illtgeve tit at opr)m)e f^ami bev^é ^^x^flmlUt De et) ^eHer g(emte. SmoD 
anDre \)ac f)an ^\) faa naaDk], iff^ tmoC) fine gienDer be ©anjfe, f)mom jeg 
forben tmbev* ^ons Svend Éftrithfon ^anDIet/ og ^0^ ^\)ilfe ()an ^»eel^eC 
Dit>fre at !)ente ^roDtam, i §alD Den ^a\)De manglet ()am l^icmnu; iblant anDet 
cn ©ang en ftov ?0?ængDe ?jJa(t; |)^eDe og S(ejf , 98* ^v>ovaf feeé, at |)^e^ 
t)e Mt Da afleveDe en atminDelig @ceD i 9?orDen. 3moD fine egne t>ar ^an e^ 
^eliet af De naaDtgfieA t^iimoD ®Iutningen af [)an^ 9^egiecing giocDe ^ani[)a(\)^ 
anDec 2lar ep anDet enD meD @\?cetD og SSranD at eDelegge gflomerige, *5eDe^ 
ttiavfen, ^aDefanD og Dlingevlge, faa at mange Derfor flpeDe uDaf SauDetp.i49» 
'^u ec mi fanDt/ at 3nD'oaanecne t Difl"e 8anD|Mer ^a-oDe mft jtg gienjiviDige 
tmoD ^am ; men ©pC'Vémaa( om f)an et) felV) føvjt ^a\)De git>et Dem SlnleDntng 
imii, og om Det euD ifte faa er, om ^an Dog et) t)a\)eu meDfjanDiet Dem foc 
l)aaxit. D^cvalt tiente Dette ^i; tH ganDeté §(or og ^eifævD. Torfæus hift. 
Norv. part. 3. p. 323* anfa^er fe{\> en ^iftorte, fom tiener ti( at t>ife, l)\)OtU<^ 
Det UnDerfaartcrne mxz fiffre paa Dere^ SpenDele unDer ^an^ 9legimente. ^att 
er ellert Torfæi jjelt, fom o\)era(t følger at imDff^lDe ^am, og ibiant ^e( ogfad 
gior Dcx m^D ®rimD, fom i^ienfeenDe tii E nar Tambefivcl vers S>rab. @faf 
flore^rigé*5>eDrifter/ »f)urtig[)eD og 5apperI)eD allene tiføepebringe 9la^n af 
iC)e(t/ Da tijjlaaer jeg gierne, at f)an for tiener Det frem for De pe(le 9?orffe^on^ 
ser; men ere ^ierteté Sgenffaber De fornemfie, l)t)or\)eD meD ©ruuD faaDati 
%itul fan uljm'o^^f Da fpneé mig, at Den ep tilfommer f)am» Sif i^an^ egen 
<&em ?S)^unD |M t>i noget beDre frem faae at ^øre et QBtDneébprD , Der (f al tie^ 
ne ti{ at afgiore Denne ©ag. @ierrig[)eD, fom plageDe l)am i en f)op ©raD/ 
faa at ^an \)ar meget for, je\)nlig at tage iuD, men fielDen at gioe uD, paflec 
fig et; paa Den, Der t>il ^a\)e b(ot 'iQa\)n af et 9)?enneife, (angt minDre paa ^tt 
^tlL ^ii ®e\)iié paa ^an^ ©ierrig^eD tietur, at f)an (oD ^laae meget jletce 
^enge, mcrngte meD ^aabber, fom Dog (TnlDe gieiDe for lige faa meget fom De 
goDe, og ^^ormeD l)an betalte fine ®?cenD Dereé Son, jfom Derfor og foiDt^ ti^^ 
^enge Haralds Sio^nt Torfæus p. 32^, 
©en 17 Slaré {)aarDe ^rig imettem 9iorge og ©annemarf tiente ep ^cBcc 
tM Det forfie Sliges Dpfomji, enD)?iønt Den fmeé Ipttctigcre for Det enD for Det 
fiD|le. ^mt %<xt^to$ Denne (iriDbare ^erre uD nuD pn gloDe, ^\)ilEet uDeu 
al ?:oi^t meget maa f)a^e meDtaget l)an^ Svige. @aaleDeé l)ar>De f)an nogle 
©ange i^ieDfig ^alpDeclen af 5(Imuen, H K p. 95-94« en anDen ©ang 60 jlo^ 
te SEibe, p, 96., og Det Siar, ©laget (loD \)eD Slifaa, l)cle Siltnuen, p. i26», 
f)V>or\HD Dog maa mcerfet^, at ut) f)cle Sllmucn forftaae^ Eun faa mange, fom 
paalaae at Drage uD meD gloDen/ og \)mm jeg ^aoer l^anDlet unDer Hageii 
